П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/15555/21	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
13.09.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
          
              П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови державних виконавців Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.12.2021 року про стягнення виконавчого збору ВП 59256009 в сумі 254 903,22 грн.; від 11.08.2021 року про відкриття ВП 66452040 з примусового виконання постанови від 02.12.2021 року про стягнення виконавчого збору ВП 59256009 в сумі 254 903,22 грн.; від 11.08.2021 року про арешт коштів боржника у ВП 66452040; від 11.08.2021 року про розмір мінімальних витрат у ВП 66452040 в сумі 269 грн.; від 11.08.2021 про арешт майна боржника у ВП 66452040; від 16.08.2021 року про стягнення виконавчого збору у ВП 66452040 в розмірі 25490,32 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
Також, 08.09.2021 року представником позивача подано суду першої інстанції заяву, в якій ставилось питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, понесених у зв`язку із професійною правничою допомогою, у розмірі 125 000 грн.
Вказана заява обґрунтована тим, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ПАВЕРЛЕКС» укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги, предметом якого є правова (правнича) допомога стосовно захисту прав та інтересів Клієнта у спорі (справі) щодо скасування арештів на грошові кошти та майно Клієнта (відповідних постанов та рішень), а також щодо стягнення з Клієнта виконавчого збору. Акцентуючи увагу на тому, що порядок оплати та розмір гонорару адвоката прямо визначені умовами договору та додаткової угоди до нього; на документальному підтвердженні авансового платежу за договором; на детальному викладені опису робіт (наданих послуг) і витраченого часу адвоката у зв`язку із наданням послуг; на співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, виконаними роботами (наданими послугами), їх обсягом і витраченого часу, а також враховуючи значенням справи для позивача, представник зазначає про обґрунтованість вимог заяви та наявність підстав для її задоволення у повному обсязі.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Суд визнав протиправною та скасував постанову головного державного виконавця Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі МПУМЮ (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича від 02.12.21 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №59256009 в сумі 254 903,22 грн.
Визнав протиправними та скасував постанови старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попроцької Ольги Василівни від 11.08.21 про відкриття виконавчого провадження 66452040, від 11.08.21 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні 66452040, від 11.08.21 про розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні 66452040, від 11.08.21 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні 66452040, від 16.08.21 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні 66452040.
Стягнув з бюджетних асигнувань Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень).
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювана постанова відповідача про стягнення виконавчого збору та похідні рішення державних виконавців не відповідають критерію правомірності та обґрунтованості.
Разом з цим, проаналізувавши положення ст.ст. 132, 134, 139 КАС України і представлені на підтвердження витрат у зв`язку із професійною правничою допомогою матеріали, у тому числі договір про надання правової допомоги та додатковий договір, звіт про обсяг наданих послуг та використання адвокатом робочого часу для надання правничої (правової) допомоги, квитанції про сплату позивачем авансових платежів гонорару, врахувавши не надання відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлений представником розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг та ціною позову та визначив обґрунтованим до відшкодування за рахунок суб`єкта владних повноважень витрат у зв`язку із цими послугами в межах суми 5000 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить змінити судове рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката та розподілити понесені витрати у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки ст.ст. 134, 139 КАС України і помилково не враховано, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватись критерієм реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), враховувати, що такі витрати позивач поніс вимушено, оскільки змушений був звертатись до суду за захистом свого порушеного права, а також враховувати основні засади адміністративного судочинства щодо необхідності відшкодування особі, чиї права та інтереси захистив суд, понесених нею судових витрат. При цьому, суд повинен виступати виключно в якості арбітра, не проявляючи ініціативу без відповідного клопотання сторони, яка самостійно розпоряджається своїми процесуальними правами.
Обґрунтованість вимог апеляційної скарги апелянт підтверджує правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі №640/3098/20, від 20 листопада 2020 року по справі №910/13071/19, від 16 травня 2019 року по справі №823/2638/18, від 09 липня 2019 року по справі №923/726/18, від 22 жовтня 2020 року по справі №910/9187/19, від 13 грудня 2018 року по справі №816/2096/17, від 09 липня 2019 року по справі №923/726/18, від 26 лютого 2020 року №910/14371/18, від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15, від 20 листопада 2020 року по справі №910/13071/19.
Відзив на апеляційну скаргу Перший Суворовський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не подав, що відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 13.08.2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «ПАВЕРЛЕКС» укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги.
Пунктом 1.1 Договору передбачено, що Об`єднання за дорученням Клієнта та в його інтересах зобов`язується надати правову (правничу) допомогу, а Клієнт зобов`язується сплатити за це гонорар.
У п. 1.2 Договору передбачено, що під правовою (правничою) допомогою у цьому договорі розуміється юридичний захист прав та інтересів Клієнта у спорі (справі) щодо скасування арештів на грошові кошти та майно Клієнта (відповідних постанов та рішень), накладних державною виконавчою службою – Першим Суворовським відділом Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження ВП №66452040, відкритого 11.08.2021 року (згідно з даними Єдиного реєстру виконавчих проваджень), а також оскарження постанови Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у ВП №59256009, на підставі якої було відкрито виконавче провадження ВП №66452040.
У п. 1.3 Договору визначено, що для цілей цього договору правова допомога може надаватись в таких видах:
-консультації та роз`яснення з юридичних питань, усні і письмові довідки щодо законодавства, з питань, що пов`язані з предметом правової допомоги;
-складання позовів, заяв, скарг, клопотань та інших документів правового характеру;
-посвідчення копій документів у справах, які веде Об`єднання;
-здійснення представництва та ведення справ в суді, інших державних органах перед фізичними та юридичними особами;
-виконання Адвокатських обов`язків відповідно до кримінально-процесуального законодавства;
-інші види юридичної допомоги, що не передбачені цим договором, однак є необхідними для його належного виконання.
Згідно із п. 2.4 Договору на вимогу Клієнта адвокат надає йому звіт про виконану роботу та акт приймання-передачі наданих послуг за певний період.
Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору гонорар являється єдиною формою отримання Об`єднанням винагороди за надання правової (правничої) допомоги Клієнтові.
Розмір гонорару та порядок його сплати визначаються в окремому додатку до цього Договору.
Додатковим Договором від 13.08.2021 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 13.08.2021 року сторонами визначено, що розмір гонорару за надання правничої допомоги за цим договором складає 125000 грн., які Клієнт сплачує Об`єднанню протягом одного місяця після набрання законної сили рішенням суду, яким вирішено спір (справа) щодо оскарження та скасування постанови про стягнення з Клієнта виконавчого збору. Клієнт може сплатити аванс гонорару у самостійно визначеному розмірі.
На підтвердження повноважень на надання правової (правничої) допомоги адвокатом Фомічовим Владиславом Олеговичем (свідоцтво від 25.01.2015 року №004358) оформлено ордер Серії ВН №1062359.
Також, згідно квитанцій від 18.08.2021 року №0.0.2235628831.1 та від 19.08.2021 року №0.0.2237307711.1 позивачем за правову допомогу в межах договору та додаткового договору від 13.08.2021 року здійснено авансові платежі на рахунок АО «ПАВЕРЛЕКС» відповідно у сумі 29703 грн. та 20297 грн., всього у розмірі 50000 грн.
До ухвалення судового рішення адвокатом представлено суду першої інстанції звіт про обсяг наданих послуг та використання адвокатом робочого часу для надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 за договором від 13.08.2021 року у справі №420/15555/21 у серпні-вересні 2021 року.
У звіті передбачено наступний перелік виконаних адвокатом робіт:
зустріч з клієнтом, правовий аналіз та вивчення документів, вироблення правової позиції по справі, підготовка та підписання договору про надання правничої допомоги, підготовка та підписання додаткового договору до договору про надання правової (правничої) допомоги (2 год. 20 хв.);
складення та направлення заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень, а саме ВП №592256009 та ВП №66452040 (1 год.);
прибуття до Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ та ознайомлення із матеріалами виконавчих проваджень ВП №592256009 та ВП №66452040 (04 год. 10 хв.);
робота з документами виконавчого провадження, складання позовної заяви, формування додатків до позову, направлення позовної заяви на адресу суду (10 год. 40 хв.);
зустріч з клієнтом та отримання додаткових документів щодо відкриття виконавчого провадження ВП №66619024 (01 год. 30 хв.);
робота з документа та складання додаткових пояснень до позовної заяви по справі №420/15555/21, їх направлення на адресу відповідача та до Одеського окружного адміністративного суду (04 год. 00 хв.);
робота з документами та складання заяви про обґрунтування судових витрат та додатків до неї по справі №420/15555/21, її направлення на адресу відповідача та до Одеського окружного адміністративного суду (03 год. 20 хв.), а всього 22 год. 00 хв.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Апеляційний суд враховує, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, адміністративний позов задовольнив у повному обсязі, а отже під час ухвалення рішення підлягають застосуванню приписи ч. 1 ст. 139 КАС України стосовно розподілу понесених позивачем витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 вказаної статті КАС України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Слід враховувати, що згідно із ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Вказані положення кореспондуються із приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI, згідно яких гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідно до п.п. 2, 5, 6, 9 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI адвокатська діяльність – це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;
захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;
представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно із ст. 19 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI видами адвокатської діяльності є, у тому числі:
надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Апеляційний суд враховує, що на момент звернення до суду між позивачем та адвокатом визначений розрахунок витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 50000 грн.
Виходячи з представлених до ухвалення судового рішення матеріалів, гонорар адвоката визначений у фіксованому розмірі та узгоджений між адвокатом та позивачем у відповідній Додатковій угоді, що відповідає умовам Договору про надання правової (правничої) допомоги.
Перевіривши обсяг наданих адвокатом послуг у зв`язку із розглядом цієї адміністративної справи, апеляційний суд враховує, що ці послуги пов`язані із наданням адвокатом консультацій і роз`яснень з правових питань, складенням заяв, процесуальних та інших документів правового характеру, тобто відповідно до положень ст.ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI відносяться до видів адвокатської діяльності.
Одержання правової (правничої) допомоги у зв`язку із розглядом адміністративної справи з приводу оскарження постанов державних виконавців позивачем підтверджено під час звернення із цим позовом, у тому числі складеною позовною заявою; матеріалами виконавчого провадження; одержаними адвокатом матеріалів з виконавчих проваджень за його заявами до державної виконавчої служби; додатковими письмовими поясненнями, поданими до суду; заявою про відшкодування на користь позивача судових витрат; авансовими платежами за надану правову допомогу.
Обсяг наданих адвокатом послуг у зв`язку із спором між позивачем та державною виконавчою службою відповідає доказам, наявним в матеріалах справи.
Слід враховувати, що гонорар адвоката узгоджений у фіксованому розмірі, тобто не залежить від обсягу послуг та витраченого часу.
Колегія суддів вважає ґрунтованими доводи апелянта про те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат, понесених позивачем у зв`язку із правовою допомогою, відповідно до положень ч. 7 ст. 134 КАС України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Водночас, принциповим під час вирішення цього питання є перевірка судом доведеності стороною відповідності таких витрат критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності та їх співмірності зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг та ціною позову.
На переконання апеляційного суду, витрати позивача на правову допомогу є документально підтвердженими, представлений адвокатом на розгляд суду обсяг матеріалів був достатнім для вирішення судом справи.
Разом з цим, виходячи із характеру спірних правовідносин, що склались між сторонами, а також часу, витраченого адвокатом у зв`язку професійною правничою допомогою, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заявлений до відшкодування розмір витрат є завищеним.
Натомість, на думку апеляційного суду, справедливим і обґрунтованим до відшкодування на користь позивача витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, є розмір цих витрат в межах половини суми авансового платежу, а саме – 25000 грн.
Посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду колегія суддів враховує, виходячи з конкретних обставин, що склались у відповідних спірних правовідносинах. 
З огляду на те, що висновки суду першої інстанції під час здійснення розподілу судових витрат не у повній відповідають нормам процесуального законодавства та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає зміні у відповідній частині.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року в частині розподілу судових витрат – змінити, виклавши абз. 4 резолютивної частини рішення наступного змісту:
«Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн.».
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя:                                                                         О.В. Єщенко  
         
Судді:                                                                                                 О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                            Т.М. Танасогло