ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30 листопада 2021 року                                                         м. Чернівці
справа № 2-53/11
провадження №22-ц/822/1139/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.
секретар Скрипка С.В. 
за участю: представника ТзОВ «Вердикт Капітал» Снігура С.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 19 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді Проскурняка І.Г.,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст подання приватного виконавця
У жовтні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .
 
Подання обґрунтоване тим, що у приватного виконавця на виконанні перебуває виконавче провадження №63853519 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-53/2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ТзОВ «Вердикт Фінанс») заборгованості в сумі 207 896,41 грн, , а також судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. 
08 грудня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи і майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.
Рішення суду боржником не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.
Згідно з відповідями на запит приватного виконавця, боржник на обліку в органах ДФС не перебуває, інформація щодо джерел отримання доходів відсутня, інформації про останнє місце роботи не знайдено, транспортних засобів чи нерухомого майна за боржником не зареєстровано.
З відповіді Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 має закордонний паспорт та систематично перетинає державний кордон.
Враховуючи вище наведене, а також поведінку боржника ОСОБА_1 , приватний виконавець вважає наявними підстави для застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов`язань за рішенням суду. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 19 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників
На дану ухвалу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити подання приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з дати набрання рішенням законної сили боржник не вчинив жодних дій щодо виконання вказаного рішення та не надав доказів наявності об`єктивних причин такого невиконання. 
Зазначає, що встановлення для боржника обмеження у праві виїзду за межі України – єдиний спосіб виконати рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 23 травня 2011 року.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Обставини справи
Судом встановлено, що у приватного виконавця на виконанні перебуває виконавче провадження №63853519 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Садгірським районним судом м. Чернівці 23 травня 2011 року у справі № 2-53/2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ТзОВ «Вердикт Фінанс») заборгованості в сумі 207 896,41 грн, , а також судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. 
Примусове виконання вказаного рішення здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. в рамках виконавчого провадження №63853519. 
08 грудня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і додатково надіслано запити до Державної прикордонної служби України, Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника, наявні рахунки. Також приватним виконавцем отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.2-6,15). 
З відповіді Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_1 має закордонний паспорт та систематично перетинає державний кордон (а.с.9).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права 
Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем не надано доказів обізнаності боржника про наявність відкритого виконавчого провадження та його свідомого ухилення від виконання рішення суду.
 
З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.
Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.
Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Згідно з пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
За нормою пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.
Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.
Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного/приватного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту ухилення останнього від виконання зобов`язань за судовим рішенням.
Під час розгляду подання суду необхідно було переконатися: чи має місце ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду; причини непогашення боргу в добровільному порядку після вжитих заходів виконавчою службою; чи дійсно боржник має реальну можливість виконати відповідні зобов`язання.
Наявність лише статусу боржника не є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Надаючи оцінку наданим приватним виконавцем доказам, апеляційним судом з`ясовано, що приватним виконавцем не надано доказів вручення боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів приватного виконавця та інших документів, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого листа. 
Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні докази, які б стверджували факт вчинення ОСОБА_1 саме свідомих діянь, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.
Також сам факт невиконання боржником самостійно зобов`язання не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.
Відсутність майна у боржника, а також інших доходів на які може бути звернуто стягнення, не є свідченням його ухилення від виконання обов`язку за виконавчим документом, а приватним виконавцем не надано відомостей про отримання боржником будь-якого доходу з інших джерел.
Отже, зі змісту подання приватного виконавця та доданих до нього матеріалів не вбачається факту вчинення свідомих діянь ОСОБА_1 , спрямованих саме на невиконання зобов`язань за виконавчим документом, що унеможливлює задоволення подання про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.
До матеріалів подання приватним виконавцем додано конверт адресований боржнику, який повернувся на адресу приватного виконавця з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».
Проте повернення адресату поштового відправлення з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову особи від одержання листа чи про її незнаходження за адресою відомою приватному виконавцю, та не може свідчити про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду.
Інших доказів на підтвердження обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження чи вчинення свідомих діянь ОСОБА_1 , спрямованих саме на свідоме невиконання зобов`язань за виконавчим документом, приватним виконавцем до суду не надано.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.
Ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 19 жовтня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий                                                Н.К. Височанська
Судді:                               А.І. Владичан
І.Б. Перепелюк