УХВАЛА

17 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/2168/20
адміністративне провадження № К/9901/44841/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Чумаченко Т.А.
перевіривши касаційну скаргу Івано-Франківської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року в справі №380/2168/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Солтекс V» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
08 грудня 2021 року до Верховного Суду вп`яте надійшла касаційна скарга Івано-Франківської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року в справі №380/2168/20.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року позов задоволено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року в частині розподілу судових витрат скасовано та прийнято у цій частині нову постанову  про стягнення з Галицької митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Солтекс V» судового збору в сумі 5617, 25  грн. В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року залишено без змін.
Попередні касаційні скарги поверталися скаржникові ухвалами Верховного Суду від 28 квітня 2021року, 01 червня 2021року, 15 липня 2021 року та 03 листопада 2021 року, як такі, що не містили підстав для касаційного оскарження.
Вирішуючи питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд встановив наступне.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
З аналізу наведених норм вбачається, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування положень Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Скаржник у касаційній скарзі не обґрунтовує який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі, що не сформовано Верховним Судом.
Крім того, вказана скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування мало ставитися перед судами попередніх інстанцій в межах правових підстав позову, але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях або надали неправильно.
Вказуючи у касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, скаржник посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 09 квітня 2019 року в справі №826/15850/15.
З урахуванням особливостей та предмету позову в даній справі слід зазначити, що такі підстави, як застосування норми права без урахування висновку, що викладений у відповідній постанові Верховного Суду (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України) та відсутність висновку Верховного Суду (пункт 3 частини четвертої   статті 328 КАС України) в подібних правовідносинах, на які одночасно посилається скаржник, виключають одна одну.
Вп`яте подана касаційна скарга не усуває недоліків, на які було вказано Верховним Судом в ухвалах від 28 квітня 2021року, 01 червня 2021року, 15 липня 2021року та 03 листопада 2021 року.
Скаржник, як і в попередніх поданих скаргах, фактично викладає обставини справи, цитує норми Митного кодексу України та практику Європейського суду з прав людини.
В цілому доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та доводів про надання їм неправильної,  на думку скаржника, правової оцінки, що також суперечить правовому змісту пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
Отже, касаційна скарга Івано-Франківської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись положеннями статей  328, 330, 332, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Івано-Франківської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від         17 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року в справі №380/2168/20 повернути скаржнику.
Копію ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС    України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               Т.А. Чумаченко