ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/115/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області
на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року (суддя Притула К.М., м. Кропивницький) у справі № 340/115/20
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Кіровоградській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

У січні 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.09.2019 №0000353304, №0000363304, №0000373304, №0000383304, №0000393304, №0000403304, №0000413304.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових - повідомлення рішень задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 19.09.2019 № 0000383304, № 0000363304, № 0000373304, № 0000403304.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою суду від 28.08.2020 судом призначено проведення судової економічної експертизи.
Представник позивача звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою про стягнення судових витрат на проведення судової економічної експертизи. 
Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 вказана заява позивача задоволена.
Вказане рішення суду першої інстанції мотивовано обґрунтованістю заявлених позивачем вимог, враховуючи обсяг питань, що були поставлені на вирішення експерта, а також пропорційність задоволених позовних вимог.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Кіровоградській області оскаржило його в апеляційному порядку.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що висновок судово-економічної експертизи не містить чіткого переліку даних, на підставі яких документів експерт дійшов висновку щодо матеріалів перевірки. Вказав, що вказаний висновок експерта не відображає фактичних обставин проведеної перевірки, приймаючи до уваги матеріали, які досліджувалися ревізором в ході проведення перевірки, а досить значна вартість експертизи взагалі не відповідає тому обсягу роботи, яка пророблена експертом та є очевидно безпідставно завищеною. Звернув увагу, що суд першої інстанції не звернув уваги, що вказаний висновок не містить детальної калькуляції оплати виконаної експертом роботи (із деталізацією затраченої кількості годин на постановлення експертного дослідження). Враховуючи зазначене, скаржник просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про відмову у задоволенні заяви позивача.
Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив відмовити у її задоволенні, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на не обґрунтованість останньої відповідними документальними доказами, а також нормами чинного законодавства України. 
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 1, ч. 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 7 вказаної статті).
Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Частинами 3, 5 статті 137 КАС України передбачено, що спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Згідно ч.ч. 6-8 ст. 137 КАС України, розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем понесено витрати за проведення судово-економічної експертизи по справі № 340/115/20 у загальній сумі 65  376 грн., що підтверджено платіжними дорученнями від 25.11.2020 № 706, від 03.03.2021 № 773, від 19.03.2021 № 779, від 22.03.2021 № 793, які мають посилання на рахунки судового експерта ФОП ОСОБА_2 від 08.10.2020 № 08/10, від 23.02.2021 № 23/02 (т. 6, а.с. 134-139).
Факт проведення судовим експертом Гавриш Г.О. судової експертизи у межах цієї справи також не заперечується скаржником у апеляційній скарзі.
Отже, враховуючи вимоги ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, ч. 1, ч. 3 ст. 139 КАС України, витрати, понесені позивачем у зв`язку із залученням експерта ОСОБА_2 підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Кіровоградській області, що доводами апеляційної скарги не спростовано.
Щодо розміру вказаних вимог, судом першої інстанції зазначено, що проведена судова економічна експертиза є повною, обґрунтованою, вплинула на правильне вирішення спору по суті, тривала близькою семи місяців та охоплювала значний обсяг інформації. З огляду на це, суд дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, щодо співмірності проведеної експертизи із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).
Щодо аргументів скаржника про відсутність чіткого переліку даних, на підставі яких документів експерт дійшов висновку щодо матеріалів перевірки, колегія суддів зазначає, що на сторінках 2-10 висновку експерта № 11/1-184 від 26.02.2021 наведено перелік документів, які були витребувані та фактично надійшли на вимогу експерта. На 11й сторінці вказаного висновку зазначено, що дослідження виконано в обсязі наданих документів (т. 6 а.с. 2-11).
Отже, вказані доводи апеляційної скарги спростовані матеріалами справи.
Також, колегія суддів погоджується з твердженням позивача, що доводи скаржника про відсутність відображення у висновку експерта фактичних обставин проведеної перевірки є нормативно не обґрунтованими. Також, скаржником не обґрунтовано,  яким чином висновок експерта має відображати фактичні обставини проведеної перевірки, оскільки останні належать до питання процедури проведення перевірки. На вирішення ж експерта поставлені питання, які стосуються не процедури проведення перевірки, а матеріалів, які складені за результатами її проведення, та якими зафіксовані встановлені під час її проведення порушення.
При цьому, посилаючись на матеріали, які досліджувалися ревізором в ході проведення перевірки, податковий орган не конкретизує, про які саме матеріали йде мова та у чому саме полягає невідображення у висновку експерта фактичних обставин перевірки приймаючи до уваги вказані матеріали.
Крім того, колегія суддів погоджується з твердженням позивача щодо нормативної необґрунтованості твердження скаржника про необхідність наведення у висновку експерта детальної калькуляції оплати виконаної експертом роботи із деталізацію затраченої кількості годин на оформлення  експертного дослідження.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з твердженням позивача про невиконання скаржником вимог ч. 8 ст. 137 КАС України.
Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у додатковому рішенні по справі
№ 340/115/20 доводами апеляційної скарги ГУ ДПС у Кіровоградській області не спростовані.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 340/115/20 – залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко