П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/7963/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.   
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
28 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Драчук Т. О. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Григорук В.С., 
представника позивача: Нечитайло Т.В.,
предсставника відповідача: Іванського В.І.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про  визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2020 року ТОВ «Суффле Агро Україна» звернулось до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило:
1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.11.2020 №00/108/5210 (форма «В4»), яким було знижено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 32 877 140,00 грн.
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.11.2020 № 00/105/5210 (форма «В 1»), яким було занижено суму бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року на суму 1 498 679,00 грн. та донараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 749 339,50 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.05.2021 позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що в ході проведення перевірки встановлено ряд факторів, що свідчить про "дефектність" документів та відсутність факту проведення задекларованих операцій між ТОВ «Суффле Агро Україна» та наведеними в акті контрагентами за період травень, червень, липень 2020, а саме:
- відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару, (відсутність дійсного формування цього активу);
- відсутність документів, що підтверджують транспортування товарів (наявність власних або орендованих транспортних засобів, посередників у транспортуванні);
- відсутність умов щодо здійснення господарської діяльності з реалізації сільськогосподарської продукції контрагентами в адресу ТОВ «Суффле Агро Україна».
Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, Офісом великих платників податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Суфле Агро Україна» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень за липень 2020 року по декларації за липень 2020 року (вх. № 9206799744 від 20.08.2020) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено акт від 19.10.2020 №47/28-10-52-10/34863309.
Перевіркою зроблено висновок про порушення позивачем пп.14.1.36, п.185.1, п. 187.1, п.188.1, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 200.1, п. 200.4 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Суффле Агро Україна» було завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року на суму 1 498 679,00 грн. та від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 32 877 140,00 грн.
На підставі акту перевірки 13.11.2020 начальником західного управління Офісу великих платників податків ДПС Юристовським Олександром було прийнято:
- податкове повідомлення-рішення від 13.11.2020 № 00/108/5210 (форма «В4»), яким було знижено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 32 877 140,00 грн.
- податкове повідомлення-рішення від 13.11.2020 № 00/105/5210 (форма «В1»), яким було занижено суму бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року на суму 1 498 679,00 грн. та донараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 749 339,50 грн.
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дата виникнення податкових зобов`язань з ПДВ по операції в митному режимі експорту не залежить від дати визнання доходу у бухгалтерському обліку (як помилково вказує відповідач, зазначаючи, що право власності та ризики до покупця переходять в момент вивантаження товару на терміналі). Визначальним у спірному випадку є не перехід ризиків і контролю над товаром, а факт його вивезення, підтверджений митною декларацією.
При цьому, суд врахував висновок експертного дослідження від 28.02.2021, в якому викладено позицію про те, що висновки, наведені в акті Західного управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 19.10.2020 року №47/28-10-52-10/34863309 стосовно заниження податкових зобов`язань із податку на додану вартість за період липень 2020 року на загальну суму 30 347 837,00 грн. і, відповідно, завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 30 347 837,00 грн., документально та нормативно не підтверджуються.
Щодо суті інших встановлених порушень (нереальності операцій), то суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем надано усі необхідні первинні та інші документи, які супроводжують господарські операції між позивачем та контрагентами. Надані позивачем до перевірки й до суду первинні та інші документи повно. Мірою підтверджують виконання правочинів з контрагентами.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Згідно п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: 
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; 
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з, зокрема, вивезення товарів за межі митної території України.
Перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, та операцій, звільнених від оподаткування, визначено статтями 195, 197 ПК України, а також розділом ХХ «Перехідні положення» ПК України.
У відповідності до п.п. а) п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту.
Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.
Згідно з ч.5 ст.255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
В акті перевірки зроблено висновок про те, що за липень 2020 року позивачем здійснено реалізацію продукції с/г виробництва згідно актів приймання-передачі права власності на товар, відповідно до яких відбувся перехід право власності на товар, доставлений в місце поставки (назва портового терміналу), що підтверджує факт реалізації продукції с/г виробництва, а також відповідно проведено списання даної продукції по Кт рахунку 28 «Товари», в результаті чого в ТзОВ «Суффле Агро Україна" виникають податкові зобов`язання по ПДВ за липень 2020 року.
Як зазначає відповідач у апеляційній скарзі, перевіркою встановлено та з врахуванням наданої інформації від підприємства перехід права власності на товар від ТзОВ «Суффле Агро Україна» до Покупця переходить в момент вивантаження товару на Терміналі, що підтверджує реалізацію господарської операції.
Зокрема, доводами апеляційної скарги є те, що позивачем не сформовані податкові зобов`язання за липень 2020 року в сумі 30 347 837 грн. по реалізації сільськогосподарської продукції (ріпак в к-ті 12045,045 т на суму 127 835 159,40 грн. без ПДВ, пшениця в к-ті 4832,577 т на суму 23904025,61 грн. без ПДВ) в повному обсязі, не зареєстровані в ЄРПН податкові накладні на реалізацію та відповідно не відображено в Декларації з податку на додану вартість за липень 2020 року.
Такі доводи відповідача спростовуються тим, що позивач здійснював операції експорту (вивезення) товарів за межі митної території України, а тому податкові зобов`язання з податку на додану вартість визначаються на дату фактичного здійснення такого вивезення, тобто, на дату оформлення вантажної митної декларації митним органом.
При цьому, податковими накладними ТОВ «Суффле Агро Україна» по операціям з експорту пшениці та ріпаку, відвантажених у липні 2020 року, документально підтверджується їх оформлення датою оформлення митних декларацій, що засвідчують факт перетинання товаром митного кордону України. 
Зведена таблиця з відображенням експорту пшениці та ріпаку за липень 2020 року, а також копії ВМД та податкових накладних були надані позивачем до матеріалів справи (арк. спр. 30-106, т.6).
Відповідно до п.189.17 ст.189 ПК України базою оподаткування для операцій з експорту товарів є договірна (контрактна) вартість таких товарів, зазначена в митній декларації.
Отже, коли операція (експорт товарів) підтверджена належним чином оформленою ВМД, то вона оподатковується ПДВ за нульовою ставкою у відповідності п. п. 195.1.1. п. 195.1. ст.195 ПК України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дата виникнення податкових зобов`язань з ПДВ по операції в митному режимі експорту не залежить від дати визнання доходу у бухгалтерському обліку (як помилково вказує відповідач, зазначаючи, що право власності та ризики до покупця переходять в момент вивантаження товару на терміналі). Визначальним у спірному випадку є не перехід ризиків і контролю над товаром, а факт його вивезення, підтверджений митною декларацією.
При цьому, в матеріалах справи наявний висновок експертного дослідження, в якому викладено позицію про те, що висновки, наведені в акті Західного управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 19.10.2020 року №47/28-10-52-10/34863309 стосовно заниження податкових зобов`язань із податку на додану вартість за період липень 2020 року на загальну суму 30 347 837,00 грн. і, відповідно, завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 30 347 837,00 грн., документально та нормативно не підтверджуються.
Зокрема, у висновку експертного дослідження відмічається, що:
- наданими на дослідження документами від постачальників про відвантаження товару на користь ТОВ «Суффле Агро Україна», транспортними накладними на перевезення товару за рахунок ТОВ «Суффле Агро Україна» (якщо умовами договору купівлі-продажу з постачальником не передбачено доставку товару в портовий термінал), актами приймання-передачі товару від TOB «Суффле Агро Україна» до покупця-нерезидента, митними деклараціями TOB «Суффле Агро Україна» підтверджується, що відображення операцій з вибуття в регістрах бухгалтерського обліку за липень 2020 року ріпаку у кількості 10 054,735 тон відбулося через постачання такого товару нерезидентам у митному режимі експорту (митне оформлення у період з 04.08.2020р. по 01.09.2020р.) за яким податкові зобов`язання з ТТДВ нараховані за ставкою 0% у періоді завершення митного оформлення;
- наданими на дослідження видатковими накладними від постачальників товару на користь ТОВ «Суффле Агро Україна», транспортними накладними на перевезення товару за рахунок ТОВ «Суффле Агро Україна» (якщо умовами договору купівлі-продажу з постачальником непередбачено доставку товару в портовий термінал), актами приймання-передачі товару від ТОВ «Суффле Агро Україна» до покупця-нерезидента, митними деклараціями ТОВ «Суффле Агро Україна» підтверджується, що відображення операцій з вибуття в регістрах бухгалтерського обліку за липень 2020 року пшениці у кількості 5 004,656 тон відбулося через постачання такого товару нерезидентам у митному режимі експорту (митне оформлення проходило у періоді з 13.08.2020р. по 14.09.2020р.) за яким податкові зобов`язання з ПДВ нараховані за ставкою 0% у періоді завершення митного оформлення.
Наданими на дослідження податковими накладними ТОВ «Суффле Агро Україна» по операціям з експорту пшениці та ріпаку відвантажених зі складу у липні-вересні 2020 року, документально підтверджується їх оформлення датою оформлення митних декларацій, що засвідчують факт перетинання товаром митного кордону України.
Висновки в Акті Західного управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 19.10.2020 №47/28-10-52-10/34863309, що ТОВ «Суффле Агро Україна» не нараховані податкові зобов`язання з ПДВ за липень 2020 року за ставкою 20% в сумі 30 347 837,00 грн. виходячи з наступних обсягів реалізації: пшениці в кількості 4 832,577 тон на загальну суму 23 904 025,61 грн. та ріпаку в кількості 12 045,045 тон на загальну суму 127 835 159,40 грн., документально та нормативно не підтверджуються, оскільки:
- ріпак (насіння ріпаку) в кількості 2 118,518 тон був реалізований на митній території України і на такий обсяг реалізації ТОВ «Суффле Агро Україна» нараховано податкові зобов`язання з ПДВ за липень 2020 року за ставкою 20% в сумі 4 529 124,04 грн.;
- пшениця в кількості 5 004,656 тон та ріпак (насіння ріпаку) в кількості 10 054,735 тон передані ТОВ «Суффле Агро Україна» покупцям-нерезидентам у липні 2020 року, оформлено у митному режимі експорту та вивезено за межі митної території України у липні-вересні 2020 року, обсяг реалізації за такими операціями оподатковано за нульовою ставкою;
- пшениця в кількості 411,000 тон передана ТОВ «Суффле Агро Україна» покупцю-нерезиденту у липні 2020 року, повернена ним у серпні 2020 року через невідповідність заявлених якісних характеристик товару, поставка не відбулася;
- пшениця в кількості 19,074 тон та ріпак (насіння ріпаку) в кількості 24,165 тон втрачені, у тому числі в межах нормативно затверджених норм, при транспортуванні, завантаженні та розвантаженні.
Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині не підтверджують порушення ТОВ "Суффле Агро Україна" положень податкового законодавства.
Також, проведеною перевіркою достовірності формування податкового кредиту, операцій придбання з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг, відображених ТОВ «Суффле Агро Україна» у рядку 10.1 за липень 2020 року в сумі 67212586,0 грн. встановлено завищення податкового кредиту, операцій придбання з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг на загальну суму 4 027 981,86 грн. за липень 2020 року.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ "Суффле Агро Україна" під час проведення перевірки не надало товарно-транспортні накладні, посвідчення якості (сертифікати якості), акти приймання-передачі товару, та інші документи, передбачені у п.3.3 Договору, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено, що між позивачем (покупцем) та контрагентами (продавцями) були укладені договори купівлі зерна. Пунктом 3.3. цих договорів було передбачено, що продавець зобов`язується передати покупцю оригінали (якщо не буде зазначено іншого) наступних документів на товар: рахунку-фактури, товарно-транспортної накладної, товарної (видаткової) накладної, податкової накладної, посвідчення якості лабораторії зернового складу (якщо базис поставки зерновий склад), складську квитанцію на ім`я покупця (якщо базис поставки зерновий склад), акту приймання-передачі товару, підписаного зерновим складом та продавцем - для підпису покупцем (якщо базис поставки зерновий склад).
Також, згідно з п.3.3 Загальних умов закупівлі зерна, посвідчення якості та акти приймання-передачі товару передаються покупцю (ТОВ "Суффле Агро Україна") у разі доставки товару на умовах EWX (Зерновий склад).
Водночас, згідно з наявними в матеріалах справи договорами купівлі-продажу доставка товару здійснювалась ПП «Юг-Сервіс», ФГ "Еден - 2012", ФГ "Малина і партнери", СФГ "Мрія"", СФГ "Фортуна", ФСГ "Горизонт", ФГ «Дронго-Н» на умовах СРТ, тому положення п. 3.3 Загальних умов закупівлі зерна в частині обов`язку надати позивачу посвідчень якості та актів приймання-передачі товару не поширюються на спірні господарські операції.
Також, колегія суддів зазначає, що ТТН є документом, обов`язковим для учасників транспортного процесу: вантажовідправника, перевізника та вантажоодержувача, однак, ТОВ "Суффле Агро Україна" не у всіх випадках є учасником транспортного процесу, оскільки транспортування зерна вказаними постачальниками організовувалося ними самими безпосередньо на зерновий термінал, а тому посилання відповідача на відсутність оригіналів ТТН є безпідставним.
З матеріалів справи судом встановлено, що транспортування зерна організовувалося та здійснювалося контрагентами позивача - ПП "Юг-Сервіс", ФГ "Еден-2012", ФГ "Малина і партнери" безпосередньо на адресу покупців у квоту SIERENTZ GLOBAL MERCHANTS SA та на адресу компанії ТОВ "Сіеранс Глобал Мерчанте Україна".
Отже, оскільки позивач не є замовником перевезень і поставка зерна здійснювалася на адресу терміналу ТОВ "Морський Спеціалізований Порт Ніка-Тера", тому у ТОВ "Суффле Агро Україна" відсутні оригінали товарно-транспортних накладних.
В той же час реквізити ТТН на перевезення зазначалися у видаткових накладних як із контрагентами, так із покупцями, і при цьому відповідач не спростовує їх доказове значення, тому доводи апеляційної скарги про відсутність ТТН не спростовують фактичного вчинення господарської операції.
При цьому, поставка зерна покупцю SIERENTZ GLOBAL MERCHANTS SА, в порту була оформлена актами приймання-передачі права власності на товар.
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем надано усі необхідні первинні та інші документи, які супроводжують господарські операції між позивачем та контрагентами. Надані позивачем до перевірки й до суду первинні та інші документи повною мірою підтверджують виконання правочинів з контрагентами.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Крім того, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта щодо завищення ТОВ "Суффле Агро Україна" суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, та від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду пов`язані виключно з недотримання контрагентами позивача вимог податкового законодавства.
Водночас, жодних належних та допустимих доказів щодо повної та всебічної перевірки контрагентів позивача контролюючим органом не надано, а посилання в акті перевірки виключно на дані інформаційних систем не може бути підставою для таких висновків. Відповідачем не надано суду доказів проведення зустрічних звірок контрагента позивача чи актів перевірок (планових, позапланових).
Разом з тим, згідно з усталеною практикою Верховного Суду норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови відсутності фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий орган не доведе зворотне.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що при ухваленні оскаржуваних податкових повідомлень-рішення відповідач діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень Офісу великих платників податків ДПС від 13.11.2020 №00/108/5210 та №00/105/5210.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі   06 жовтня 2021 року.

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Драчук Т. О.