ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" жовтня 2021 р.                                                                  Справа №914/2493/20
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого – судді                                                            О.В. Зварич
суддів                                                                                В.М. Гриців
          О.І. Матущак,
секретар судового засідання М.С. Кіра
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» б/н від 25.05.2021 року (вх.  №01-05/1870/21 від 31.05.2021 року) 
на рішення господарського суду Львівської області від 27.04.2021 року (суддя Т.Б.  Фартушок; повний текст рішення складено 07.05.2021 року)
у справі № 914/2493/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НГВП» (надалі ТзОВ «НГВП»)
до відповідача: Приватного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Надра України» (надалі ПрАТ «НАК «Надра України»)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія» (надалі ДП «Західукргеологія»)
про визнання недійсною односторонньої відмови від договору,

за участю:
від позивача: Батьков В.В. – адвокат (ордер серія ВС № 1074514 від 22.06.2021 року);
від відповідача: Манукян М.А. – адвокат (ордер серія ВС № 1095046 від 03.09.2021 року);
від третьої особи: Манукян М.А. – адвокат (ордер серія ВС № 1095049 від 03.09.2021 року);
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов та письмового пояснення третьої особи

25.09.2020 року ТзОВ «НГВП» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ПрАТ «НАК «Надра України» про визнання недійсною односторонньої відмови від договору оренди (найму) нерухомого майна від 18.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. за реєстровим №3487, з урахуванням договору про внесення змін від 28.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. за реєстровим №8603, оформленої листом від 23.07.2020 року вих.№721/2/01/09 з додатком - лист від 10.07.2020 року вих. №665/2/01/09.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив вимоги ст.782 ЦК України щодо відмови орендодавця від договору у випадку несплати орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд. Спірний правочин вчинено Головою правління відповідача одноособово без достатнього обсягу цивільної дієздатності, а не колегіально Правлінням.
У відзиві на позовну заяву (вх. № 30160/20 від 19.10.2020 року) відповідач заперечив проти задоволення позову, стверджуючи про наявність передбачених договором та чинним законодавством підстав для односторонньої відмови від договору, оскільки у позивача існувала заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі більшому, аніж подвійний розмір орендної плати за базовий місяць з урахуванням ПДВ.
Третя особа в письмовому поясненні (вх. №3993/21 від 19.02.2021 року) вважає заявлений позов безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що станом на час вчинення спірного правочину були наявні підстави для відмови відповідача від договору, оскільки сума заборгованості позивача за договором станом на 09.07.2020 року становила 47120,86  грн. В той час, як п. 11.4 договору підставою для припинення договору, передбачено наявність боргу зі сплати орендної плати в розмірі, більшому за двомісячний розмір орендної плати за базовий період, що, з урахуванням податку на додану вартість, складає 43200,00 грн.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції
Рішенням господарського суду Львівської області від 27.04.2021 року у справі №914/2493/20 (суддя Т.Б. Фартушок) повністю задоволено позов ТзОВ «НГВП». Визнано недійсною односторонню відмову від договору оренди (найму) нерухомого майна від 18.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. за реєстровим №3487, з урахуванням договору про внесення змін від 28.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. за реєстровим №8603, оформлену листом від 23.07.2020 року вих.№721/2/01/09 з додатком - лист від 10.07.2020 року вих. №665/2/01/09. Стягнуто з ПрАТ  «НАК «Надра України» на користь ТзОВ «НГВП» 2102,0 грн. судового збору.
В ході розгляді справи суд першої інстанції встановив відсутність станом на 09.07.2020р. у відповідача підстав до відмови від договору з мотивів, зазначених у п.п. «г» п.11.4 договору, а відтак, безпідставність надіслання позивачу листа від 10.07.2020р. вих.  №665/2/01/09 про відмову від договору.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 27.04.2021 року у справі №914/2493/20, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову. Звертає увагу на те, що відповідно до п. 11.4 договору оренди повірений (або орендодавець) має право достроково в односторонньому порядку відмовитись від договору у випадку несплати орендарем орендної плати, що в сумі становить розмір двомісячної орендної плати за базовий місяць оренди. Листом за № 665/2/01/09 від 10.07.2020 року було повідомлено позивачу, що станом на 09.07.2020 року заборгованість зі сплати орендної плати складає 47120,86 грн., що перевищує двомісячний розмір орендної плати за базовий місяць. З підстав наведеного Товариство повідомило позивача про відмову від договору оренди та просило повернути орендоване майно. Зазначає, що лист № 665/2/01/09 від 10.07.2020 року підписаний Головою правління одноособово на підставі п. 65 Статуту ПрАТ НАК «Надра України». 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а оскаржуване рішення – законним, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що сума заборгованості зі сплати власне орендної плати станом на 09.07.2020 року не могла перевищувати 42616,84 грн. (23321,99 грн. заборгованість згідно рахунку № 373 від 31.05.2020 року та 19294,85 грн. залишок неоплаченої заборгованості згідно рахунку №299 від 30.04.2020 року у випадку зарахування всіх здійснених оплат в рахунок погашення заборгованості зі сплати інших, передбачених п. 3.6 договору платежів, а не орендної плати за квітень 2020 року). Оскільки, сума заборгованості зі сплати орендної плати становила менше, ніж розмір двохмісячної орендної плати за базовий місяць з ПДВ, у відповідача не було правових підстав для односторонньої відмови від договору оренди. Просить залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 27.04.2021 року у справі №914/2493/20, апеляційну скаргу ПрАТ «НАК «Надра України» – без задоволення.
Третя особа в письмовому поясненні по справі № 914/2493/20 (вх. № 01-04/6167/21 від 06.09.2021 року) повністю підтримує апеляційну скаргу ПрАТ «НАК «Надра України». Зазначає, що заборгованість позивача з орендної плати станом на 10.07.2020 року становила 45232,40 грн. (з ПДВ) (23252,23 грн. орендна плата за квітень + 23321,99 грн. орендна плата за травень – 1341,82 грн. залишок оплати за оренду приміщення), що перевищує двомісячний розмір орендної плати на 2932,40 грн. З огляду на викладене вважає помилковим висновок суду про відсутність у відповідача правових підстав для надіслання позивачу листа від 10.07.2020 року № 665/2/01/09 про односторонню відмову від договору від 18.04.2019 року у відповідності до п.п. «г» п. 11.4 даного договору. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи підтримала доводи, наведені в апеляційній скарзі. 
Враховуючи те, що адвокат Манукян М.А. з`явилась в судове засідання та висловила позицію своїх довірителів по суті апеляційної скарги, суд залишив без розгляду її клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№01-04/6816/21 від 01.10.2021 року).
Представник позивача просив залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу – без задоволення.

Обставини справи
18.04.2019 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (повірений), яке діє від імені та в інтересах ПАТ «НАК «Надра України» (орендодавець) та ТзОВ «Старовинна Аптека» (орендар) укладено договір оренди (найму) нерухомого майна, відповідно до якого повірений зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 148,7 м2, що розташовані на четвертому поверсі адміністративної будівлі, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Львів, площа Міцкевича, 8,  та є власністю ПАТ «НАК «Надра України», право користування яким передано до статутного капіталу ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» (а.с.7-9, т.1). 
Згідно з п.1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення офісу.
У відповідності до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном з дати підписання повіреним та орендарем акту приймання-передачі майна (додаток №1 до договору).
Майно повертається орендарем повіреному протягом п`яти календарних днів, починаючи з першого дня, що слідує за днем закінчення строку оренди або днем розірвання чи дострокового припинення дії цього договору. Майно вважається поверненим повіреному з моменту підписання повіреним та орендарем акту приймання-передачі, який надається останнім (п.2.4 договору).
Відповідно до п.3.1 договору орендна плата визначається за домовленістю сторін та становить за базовий місяць оренди 18000,00 грн. без урахування ПДВ. Базовий місяць - це місяць проведення експертної оцінки майна, на основі якої розраховується орендна плата. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється відповідно до чинного законодавства.
В пункті 3.2 договору сторони погодили, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі дефляції (індекс інфляції не перевищує одиниці) індексація за даний місяць не проводиться.
Відповідно до п.3.3 договору нарахування орендної плати починається з дати підписання повіреним та орендарем акту приймання-передачі майна.
Згідно з п. 3.4 договору орендна плата перераховується орендарем на рахунок повіреного не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди.
В пункті 3.6 договору встановлено, що крім сплати орендної плати, орендар щомісячно до 15 числа кожного місяця, відшкодовує повіреному та/або орендодавцю витрати на утримання та обслуговування орендованого майна: витрати на комунальні послуги (водопостачання та водовідведення, електроенергія, опалення тощо), пропорційно площі орендованого майна та згідно переліку робіт та послуг, що надаються повіреним та/або орендодавцем; витрати орендодавця та/або повіреного по сплаті податку на землю, а також витрати орендодавця та/або повіреного по сплаті податку на нерухомість та витрати орендодавця/повіреного на охорону майна пропорційно до площі орендованого майна, в сумах, вказаних в рахунках на оплату, що виставляються повіреним та/або орендодавцем додатково.
В силу положень п.4.9 договору орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання договору повернути повіреному орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної чи часткової) орендованого майна з вини орендаря.
Згідно п.6.1 договору повірений зобов`язаний передати орендарю майно згідно з цим договором за актом передачі-приймання майна.
Відповідно до пункту 11.1 цей договір є укладеним та набуває чинності з дати підписання  та нотаріального посвідчення та діє протягом 15 років.
Строк оренди розпочинає перебіг з дати підписання повіреним  та орендарем  акта приймання-передачі майна (п. 11.2 договору).
У відповідності до п.11.4 договору повірений (або орендодавець) має право достроково в односторонньому порядку відмовитись від цього договору за наявності однієї або декількох з наступних підстав: а)  несплата орендарем  орендної плати протягом трьох місяців; б) використання орендарем майна з іншою метою, ніж та, яка вказана в п. 1.2 договору; в) орендар  без дозволу орендодавця/повіреного  передав майно у користування іншій особі; г) несплата орендарем  орендної плати, що в сумі становить розмір двомісячної орендної плати за базовий місяць оренди;  д)  невиконання орендарем  вимог п.п. 4.1-4.2, крім випадків, коли майно буде застраховано орендодавцем відповідно до положень п.7.2 договору; е) невиконання орендарем  вимог п.п. 3.6, 4.3, 4.11 договору.
Згідно з п. 11.5 договору при односторонній відмові повіреного/орендодавця  від договору у випадках передбачених п. 11.4 цього договору, дія останнього припиняється з моменту одержання орендарем повідомлення  про відмову від даного договору. У разі відправлення стороною за допомогою поштового зв`язку на адресу, зазначену в розділі 13 цього договору повідомлення, яке оформлене у вигляді рекомендованої письмової кореспонденції, таке повідомлення вважається отриманим стороною, якій адресоване повідомлення, на десятий день від дати здачі поштового відправлення в поштове відділення.
В пункті 11.6 договору передбачено, що договір припиняється у випадку настання однієї або декількох з наступних підстав: а) закінчення строку оренди майна, визначеного згідно п.11.2 цього договору; б) загибелі орендованого майна; в) односторонньої відмови повіреного  (або орендодавця)  від договору відповідно до п.11.4 та п.11.5 договору; г)  відчуження орендодавцем  майна, що було предметом оренди; д) банкрутство або ліквідація орендаря.
Додатки до цього договору, підписані сторонами, є його невід`ємною складовою частиною. Додатками до цього договору є: додаток 1 – акт приймання-передачі; додаток 2  -розрахунок плати за базовий місяць оренди (п. 12.6 договору).
Договір оренди (найму) нерухомого майна від 18.04.2019 року підписаний, містить відтиски печаток, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. та зареєстрований в реєстрі за №3487.
Відповідно до акта приймання-передачі від 18.04.2019 року повірений, який діє від імені та в інтересах орендодавця передав орендарю в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 148,7 м2, що розташовані на четвертому поверсі адміністративної будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 8 (а.с.10, т.1).
Згідно з розрахунком (додаток № 2 до договору оренди (найму) нерухомого майна від 18.04.2019 року) узгоджений сторонами розмір орендної плату за базовий місцяць оренди складає 18000,00 грн. без ПДВ (а.с. 10 на звороті, т.1).
28.08.2019 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (повірений), яке діє від імені та в інтересах ПАТ «НАК «Надра України» (орендодавець) та ТзОВ «Старовинна Аптека» (первісний орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НГВП» (новий орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди (найму) нерухомого майна №3487 від 18.04.2019 року, відповідно до якого, керуючись ст.ст. 651-654 Цивільного кодексу України, первісний орендар вирішив передати новому орендарю всі свої права та обов`язки за договором оренди, у зв`язку з чим сторони дійшли згоди про заміну сторони за договором оренди (а.с.12, т.1).
Згідно з пунктом 3 після підписання сторонами договору про внесення змін новий орендар стає стороною по договору оренди і є повним правонаступником первісного орендаря за договором оренди і в нового орендаря виникає необхідність нести обов`язки за договором оренди аналогічні до обов`язків, передбачених для первісного орендаря.
Одночасно з підписанням  даного договору про внесення змін, первісний орендар передає новому орендарю майно, що є предметом договору оренди, про що сторони (повірений, первісний орендар та новий орендар) підписують акт приймання-передачі майна (п.4 договору про внесення змін до договору оренди).
Всі інші умови договору оренди залишаються чинними в редакції, викладеній раніше та зберігають свою силу по всім пунктам для нового орендаря, повіреного та орендодавця.
Договір від 28.08.2019 року про внесення змін до договору оренди представниками сторін, містить відтиски печаток, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. та зареєстрований в реєстрі за №8603.
На підставі акта приймання-передачі від 28.08.2019 року первісний орендар передав новому орендарю в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 148,7 м2, що розташовані на четвертому поверсі адміністративної будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 8 (а.с.13, т.1).
30.04.2020 року відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №299 на суму 27345,78грн. з ПДВ, в якому зазначено, що сума за оренду приміщення складає 19376,86  грн. без ПДВ. Решта суми по рахунку стосуються відшкодування плати за електроенергію, водопостачання та водовідведення, прибирання територій, теплопостачання, послуг охорони, технічного обслуговування ліфтів та інше  (а.с.40, т.1). 
Відтак, орендна плата за квітень 2020 року становить 23252,23 грн. з ПДВ.
Згідно з рахунком на оплату №373 від 31.05.2020 року на суму 27826,01 грн. з ПДВ, вартість оренди приміщення за травень 2020 року складає 19434,99 грн. без ПДВ та відповідно 23321,99 грн. з ПДВ. Решту суми по рахунку складають інші платежі (а.с.38, т.1).
30.06.2020 року відповідачем виставлено до оплати позивачу рахунок №440 на суму 28189,05грн. з ПДВ, в тому числі вартість оренди приміщення 19473,86 грн. без ПДВ. Таким чином орендна плата за червень 2020 року становить 23368,63 грн. з ПДВ. Решту суми по рахунку складають інші платежі (а.с.39, т.1).
На підставі платіжних доручень №165 від 14.05.2020 на суму 3935,54 грн., від №180 04.06.2020 на суму 11127,30 грн., №197 від 19.06.2020 на суму 4115,39 грн., №215 від 10.07.2020 на суму 4920,86 грн. та №222 від 13.07.2020 на суму 28189,05 грн. (в т.ч. ПДВ) позивач здійснив оплату за оренду приміщення згідно договору №3487 від 18.04.2019 року (а.с.194-198, т.1).
В наданій відповідачем копії оборотно-сальдової відомості за період з 18.04.2019 по 25.06.2020 відображено заборгованість позивача по оренді в сумі 47120,86 грн. (а.с.140, т.1).
За даними оборотно-сальдової відомості за період з 01.07.2020 по 23.07.2020 заборгованість за договором оренди складає 42200,00 грн. (а.с.14, т.1).
10.07.2020 року відповідач надіслав позивачу лист №665/2/01/09 від 10.07.2020, в якому вказав, що станом на 09.07.2020 заборгованість зі сплати орендної плати становить 47120,86 грн., що перевищує двомісячний розмір орендної плати за базовий місяць на 3920,86грн. З підстав наведеного відповідач повідомив про відмову від договору оренди (найму) нерухомого майна №3487 від 18.04.2019 року та просив повернути майно повіреному за актом приймання-передачі майна в термін 5 календарних днів, починаючи з першого дня, що слідує за днем дострокового припинення дії договору. Вказаний лист підписав Голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» Тарас Кузьмич (а.с. 17-18, 58, т.1).
В листі №721/2/01/09 від 23.07.2020 відповідач звернув увагу позивача на надіслаий лист №665/2/01/09 від 10.07.2020 про відмову від договору та вимагав повернути майна за актом приймання-передачі (а.с.15, 19-20, т.1). 
В довідці відповідача про дебіторську заборгованість від 14.12.2020 зазначено, що  станом на 09.07.2020 існувала заборгованість позивача по сплаті оренди за договором в сумі 47120,86 грн. (а.с.98, т.1).
Предметом спору у цій справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «НГВП» про визнання недійсною односторонньої відмови ПрАТ «НАК «Надра України»  від договору оренди (найму) нерухомого майна від 18.04.2019 року.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст. 629 Цивільного кодексу України).
Статтею 759 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Згідно з частиною 1  статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Відповідно до частини 1  статті 286 Господарського кодексу України орендна плата  – це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом  статті 610 Цивільного кодексу України  порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч.1  ст. 611 Цивільного кодексу України).
Відповідно до  статті 615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Статтею 651 Цивільного кодексу України   передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно приписів частини 3  статті 291 Господарського кодексу України   договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених  Цивільним кодексом України  для розірвання договору найму, в порядку, встановленому  статтею 188  цього Кодексу.
Відповідно до частини 2  статті 773 Цивільного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин)  якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. (ч.1  ст.782 Цивільного кодексу України в редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно  з ст. 534 Цивільного кодексу України,  у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Положеннями пункту 1 частини 1  статті 236 Господарського кодексу України   передбачений такий вид оперативно-господарської санкції, як одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною.
В ході розгляду справи суд встановив, що в листі від 10.07.2020 вих. №665/2/01/09 відповідач вказав, що станом на 09.07.2020 заборгованість позивача зі сплати орендної плати становить 47120,86 грн., що перевищує двомісячний розмір орендної плати за базовий місяць на 3920,86 грн. З підстав наведеного відповідач повідомив про відмову від договору оренди (найму) нерухомого майна №3487 від 18.04.2019 року та просив повернути майно повіреному за актом приймання-передачі майна в термін 5 календарних днів, починаючи з першого дня, що слідує за днем дострокового припинення дії договору. Вказаний лист підписав Голова правління ПрАТ «НАК «Надра України» Тарас Кузьмич.
У відповідності до п.п «г» п.11.4 договору повірений (або орендодавець) має право достроково в односторонньому порядку відмовитись від цього договору за наявності несплати орендарем  орендної плати, що в сумі становить розмір двомісячної орендної плати за базовий місяць оренди.
Відповідно до  статті 215 Цивільного кодексу України  підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені  частинами першою - третьою,  п`ятою  та  шостою статті 203  цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Статтею 203 Цивільного кодексу України  визначено загальні вимоги до чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Вирішуючи спір про визнання правочину (господарського договору) недійсним, необхідно встановлювати наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання такого правочину (господарського договору) недійсним, на момент його вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.
У даній справі суд встановив, що відповідно до рахунків на оплату від 30.04.2020 №299 та від 31.05.2020 №373, відповідач у квітні 2020 нарахував позивачу плату за користування майном за договором в сумі 27345,78грн. з урахуванням ПДВ, з яких 23252,23 грн. з ПДВ становить орендна плата, в травні 2020 –  27826,01 грн., з яких 23368,63 грн. з ПДВ становить орендна плата.
Суд першої інстанції підставно не надав правової оцінки рахунку на оплату №440 від 30.06.2020 на суму 28189,05 грн. з ПДВ, вказавши, що відповідно до п.п.3.4, 3.6 договору на час складення відповідачем листа №665/2/01/09 від 10.07.2020 прострочення з оплати вказаного рахунку у позивача не виникло.
Таким чином, підставою для надіслання відповідачем листа №665/2/01/09 від 10.07.2020 слугувала заборгованість позивача з оплати рахунків №299 від 30.04.2020 та №373 від 31.05.2020 в сумі 47120,86 грн., яку відповідач відобразив в оборотно-сальдовій відомості за період з 18.04.2019 по 25.06.2020.
В той же час, відповідно до п. 3.1 укладеного між сторонами договору орендна плата за базовий місяць оренди становить 18000,00 грн. без урахування ПДВ.  Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється відповідно до чинного законодавства.
Таким чином, подвійна сума орендної плати за базовий місяць оренди, як підстава до відмови орендодавця або повіреного від договору в порядку, передбаченому п.п. «г» п.11.4 договору, повинна становити 43200,00 грн. (18000,00 грн * 2) +  20% = 43200,00  грн.).
Відповідно до рахунків на оплату №299 від 30.04.2020 на суму 27345,78 грн. з ПДВ та №373 від 31.05.2020 на суму 27826,01 грн. з ПДВ, сума виставлених відповідачем платежів становить 55171,79 грн. з ПДВ.
Враховуючи вище встановлені обставини про здійснення позивачем часткових оплат заборгованості за договором, а також порядок зарахування відповідачем цих платежів, суд констатує, що підставою для надіслання відповідачем листа №665/2/01/09 від 10.07.2020 була часткова несплата позивачем рахунку №299 від 30.04.2020 в сумі 19294,85 грн. з ПДВ. (47120,86грн.-  27826,01 грн. =19294,85 грн.) та несплата рахунку №373 від 31.05.2020 на суму 27826,01 грн. з ПДВ.
Зазначене підтверджується також поданою відповідачем довідкою про дебіторську заборгованість від 14.12.2020, оскільки в такій відображено факт існування станом на 09.07.2020 заборгованості позивача перед відповідачем по сплаті оренди приміщення в сумі 47120,86 грн., тобто всіх платежів, передбачених п.п.3.1-3.4, 3.6 договору (орендна плата, інші платежі та ставка податку на додану вартість), а не факт існування станом на 09.07.2020 заборгованості позивача зі сплати саме орендної плати за користування майном в сумі 47120,86 грн. 
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що визначена відповідачем заборгованість позивача станом на 09.07.2020 в сумі 47120,86 грн. за своєю правовою природою є сумою боргу зі сплати орендної плати та інших передбачених п.3.6 договором платежів, що підтверджується також і рахунками на оплату від 30.04.2020 №299 та від 31.05.2020 №373, в яких відповідач відокремлював вартість орендної плати за користування майном та інших платежів за договором у відповідному місяці.
Сума нарахованої орендної плати за користування майном за квітень 2020 згідно рахунку на оплату №299 від 30.04.2020 становить 23252,23 грн. з ПДВ, за травень 2020  згідно рахунку на оплату №373 від 31.05.2020 –  23321,99 грн. з ПДВ.
Проаналізувавши вищенаведене, суд констатує, що сума заборгованості позивача зі сплати власне орендної плати станом на 09.07.2020 не могла перевищувати 42616,84 грн. (23321,99 грн. заборгованості згідно рахунку на оплату від 31.05.2020 №373 та 19294,85 грн. залишок неоплаченої заборгованості згідно рахунку на оплату від 30.04.2020 №299 у випадку зарахування всіх здійснених позивачем оплат в рахунок сплати орендної плати відповідно до зазначеного у вищеописаних платіжних дорученнях призначення платежу: «Оплата за оренду приміщення згідно договору № 3487 від 18.04.2019р.», а не інших, передбачених п.3.6 договору платежів), що свідчить про  відсутність у відповідача станом на 09.07.2020 підстав для відмови від договору згідно п.п. «г» п.11.4 договору та безпідставність надіслання позивачу листа від 10.07.2020 №665/2/01/09 про відмову від договору.
Отже, суд першої інстанції правомірно задоволив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НГВП» та визнав недійсною односторонню відмову ПрАТ «НАК «Надра України» від договору оренди (найму) нерухомого майна від 18.04.2019 року. 
При цьому, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи позивача про неправомірність підписання листів №665/2/01/09 від 10.07.2020 та  №721/2/01/09 від 23.07.2020 Головою правління відповідача одноособово, врахувавши, що пунктом 65 Статуту Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України», затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2000  №1460  (в редакції  постанови КМУ від 22.05.2019 №640) передбачено, що Голова правління видає наказ та приймає інші рішення з питань діяльності Компанії; представляє Компанію у відносинах з державними органами, юридичними та фізичними особами; укладає договори від імені Компанії; вирішує відповідно до законодавства інші питання, що не належать до компетенції інших органів Компанії.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.  Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.
Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, покладених в основу оскарженого рішення місцевого господарського суду.
Суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» б/н від 25.05.2021 року (вх.  № 01-05/1870/21 від 31.05.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 27.04.2021 у справі № 914/2493/20 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                 О.В. Зварич 

Суддя                                                                                                    В.М. Гриців

        Суддя                                                                                                    О.І. Матущак