У Х В А Л А 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
12 жовтня 2021 року                                                                              
м. Київ
 
справа № 755/15128/19
провадження № 51-2995зно20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі – Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року та ухвали Київського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року стосовно нього за нововиявленими обставинами,
 
встановив:
 
Засуджений ОСОБА_4 у поданій заяві посилаючись на положення статей 459-462 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) вказує про необхідність перегляду вищевказаних судових рішень та просить скасувати вирок суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши заяву засудженого на відповідність вимогам ст. 462 КПК України, колегія суддів вважає, що вона не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Як убачається зі змісту заяви, засуджений  ОСОБА_4  звернувся до Верховного Суду з проханням переглянути за нововиявленими обставинами вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року. Посилаючись на статті 459-462 КПК України, підставою для перегляду вказаних судових рішень засуджений вказує на фальсифікацію матеріалів справи. 
При цьому засуджений  ОСОБА_4 звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції до касаційного суду.
Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 463 КПК України, засуджений звернувся із заявою не до того суду, який, на його думку, першим допустив помилку внаслідок незнання про існування нововиявлених обставин.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне повернути засудженому  ОСОБА_4 його заяву.
Керуючись статтями 429, 462, 463 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Повернути заяву засудженого  ОСОБА_4 про перегляд вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року та ухвали Київського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року стосовно нього за нововиявленими обставинами.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                    ОСОБА_3