П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
15 листопада 2021 року                                                                           м. Київ
 
Справа № 22-12975                                               Головуючий у 1-й інстанції: Радзівіл А. Г. 
Унікальний № 361/528/21                                                                 Доповідач - Пікуль А. А.
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Ратнікової В. М.
                                                                                 Невідомої Т. О.
 
розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Крилової Олени Леонідівни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
 
у с т а н о в и в :
 
У січні 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 19 977 грн 95 коп. за кредитним договором № б/н від 06 січня 2011 року, а також судові витрати в сумі 2 270 грн (а.с. 1-3).
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 06 січня 2011 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надано відповідачу у користуванні кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 21 000 грн. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надав кредитні кошти. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на
Станом на 29 грудня 2020 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 19 977 грн 95 коп., яка складається з: 16 083 грн 04 коп. - заборгованості за тілом кредиту в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 16 083 грн 04 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками, 3 894 грн 91 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, 00,0 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн - комісія, 0,00 грн.- пеня. 
Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_1  заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 січня 2011 року, станом на 29 грудня 2020 року, в розмірі 16 083 грн 04 коп. В іншій частині позову відмовлено.Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2 270 грн.
 
Не погодившись із рішенням суду, представник АТ КБ «ПриватБанк», Крилова О. Л. , подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаний вимог, а в іншій частині рішення залишити без змін (а. с. 104-107).
 
В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга Крилової О. Л. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2021 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
 
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
При розгляді справи в суді першої інстанції встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1  звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву б/н від 06 січня 2011 року.
14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «Приват Банк» на АТ КБ «Приват Банк».
Банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 800 грн, та надано відповідачу у користуванні кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 21 000 грн (а.с.18-19).
Позивач у своїй позовній заяві стверджує, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між сторонами договір.
Відповідно до наданої позивачем виписки з карткового рахунку вбачається, що Банк виконав свої зобов`язання, відкрив відповідачу картковий рахунок та видав кредитну картку, якою останній користувався, здійснюючи відповідні платежі.
Згідно з наданим розрахунком відповідач має заборгованість перед позивачем, яка станом на 29 грудня 2020 року становить 19 977 грн 95 коп., яка складається з: 16 083 грн 04 коп. - заборгованості за тілом кредиту в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 16 083 грн 04 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - заборгованості за нарахованими відсотками, 3 894 грн 91 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, 00,0 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн - комісія, 0,00 грн - пеня.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по відсоткам районний суд виходив  того, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www. privatbank. ua) неодноразово змінювалися самим АТ «Приват Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Посилався на висновки постанов Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 6-16цс15 та Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.
 
При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд  виходить з наступного.
          За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з вимогами  ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
 
Звертаючись до суду з даним позовом, АТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що відповідно до укладеного з відповідачем договору б/н 06 січня 2011 року, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок.
На підтвердження умов договору банк надав суду розрахунок заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 29 грудня 2020 року, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідку про надані ОСОБА_1   кредитні карти, копію анкети-заяви ОСОБА_1 , довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з особистим підписом ОСОБА_1 , витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання заяви, копію паспорта ОСОБА_1 та довідку про рух коштів з 06 січня 2011 року по 01 жовтня 2020 року.
З матеріалів справи убачається, що 06 січня 2011 року відповідачем було отримано у АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку № НОМЕР_1 зі строком дії до січня 2014 року,  06 січня 2014 року кредитну картку № НОМЕР_2 зі строком дії до липня 2016 року, 10 квітня 2015 року кредитну картку № НОМЕР_3 зі строком дії до листопад 2017 року, 22 травня 2016 року кредитну картку № НОМЕР_4 зі строком дії до травня 2020 року, 15 жовтня 2016 року кредитну картку № НОМЕР_4 зі строком дії до травня 2020 року, 15 серпня 2019 року кредитну картку № НОМЕР_5 до березня 2023 (а.с. 20).
Згідно з відомостями довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № НОМЕР_1 оформленої на ОСОБА_1 ,  старт карткового рахунку почався з 06 січня 2011 року та ОСОБА_1 неодноразово з 2011 року по 2020 рік змінювався кредитний ліміт (а.с.18, 19).
На підтвердження своїх вимог щодо стягнення заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» було надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1  за кредитним договором № б/н від 06 січня 2011 року станом на 29 грудня 2020 року, відповідно до якого заборгованість відповідача  становить 19 977 грн 95 коп. таскладається з: 16 083 грн 04 коп. - заборгованості за тілом кредиту в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 16 083 грн 04 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками, 3 894 грн 91 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, 00,0 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн - комісія, 0,00 грн.- пеня (а.с. 16, 17).
Розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом є чітким, повним та розгорнутим по періодам платежів. Відомості указаного розрахунку узгоджуються з відомостями виписки по рахунку ОСОБА_1  за період з 06 січня 2011 року по 01 жовтня 2020 року (а.с. 58-84).  Даних на його спростування матеріали справи не містять. 
Також матеріали справи містять довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з особистим підписом ОСОБА_1 , в якій зазначені тип кредитної картки, процентна ставка, комісія, розмір щомісячних платежів, пеня та інша інформація щодо умов кредитування ОСОБА_1 (а. с. 22).
 
При вирішенні справи районний суд не звернув уваги на відомості письмових доказів та дійшов помилкового висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом.
 Адже, по-перше, із наявної у матеріалах справи копії анкети-заяви ОСОБА_1 від 06 січня 2011 року убачається, що відповідач згоден з тим, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правила надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були пред`явлені йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщенні на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua та зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами та сайті ПриватБанк www.privatbank.ua (а.с. 21).
По-друге, як вже зазначено вище, суду надано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з особистим підписом ОСОБА_1 , в якій зазначені тип кредитної картки, процентна ставка, комісія, розмір щомісячних платежів, пеня та інша інформація щодо умов кредитування ОСОБА_1 (а.с. 22).
Тому, огляду на конкретний зміст даного договору приєднання та підписання відповідачем довідки про умови кредитування, апеляційний суд доходить висновку про те, що до даних правовідносин не можуть бути застосовані висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі за позовом  ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).
 
За правилами ч. 1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
 
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення районного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом  з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення вказаних вимог.
При ухваленні нового рішення про задоволення позову відповідно до положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь  АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню на відшкодування судових витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 3 405 грн за подання апеляційної скарги (а. с. 108).
 
Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
 
Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 3 894 (три тисячі вісімсот дев`яносто чотири) грн 91 коп. за кредитним договором № б/н від 06 січня 2011 року у розмірі та 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн на відшкодування судових витрат.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                 В. М. Ратнікова
 
Т. О. Невідома