ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 жовтня 2021 року           справа №200/2479/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Ашумов Т.Е.,  за участю представника відповідача Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 р. у справі № 200/2479/21-а (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом Державного підприємства “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,- 

                                                      У С Т А Н О В И В: 

10 березня 2021 року ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якій просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0076650423 від 21.10.2020 року щодо сплати штрафу рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин на суму 45 210,71 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податковим органом на підставі акту перевірки встановлено порушення позивачем строку сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 226053,52 грн. з плати за користування надрами. На підставі акту перевірки прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, якими позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 45210,71грн. 
Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення є незаконним, оскільки перевірка, за наслідком якої воно прийнято, проведена з порушенням строків, що передбачені п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 р. у справі № 200/2479/21-а позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № 0076650423 від 21.10.2020 року щодо сплати штрафу у розмірі 20% у сумі 45210,71грн. за платежем рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин. 
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.                                                                                                    В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що датою, з якої обчислюється 1095-денний строк впродовж якого може бути накладений штраф, є дата сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, а не дата, на яку припадає закінчення встановленого законом строку сплати узгодженого грошового зобов`язання. Контролюючий орган може самостійно визначити суму грошових зобов`язань тільки після факту погашення податкового боргу.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.          Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Державне підприємство “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” є юридичною особою, яке зареєстровано 11.04.2006 року та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 34032208, місцезнаходження юридичної особи: 85670, Донецька область, м. Вугледар, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру.
Головне управління ДПС у Донецькій області провело камеральну перевірку позивача з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, за результатами якої складено акт від 07.10.2020 року № 357/05-99-04-23/34032208.
Згідно висновку акту дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату самостійно визначеного грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІ квартал 2015 року, порушено вимоги пункту 57.1 статті 57 та пункту 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України. 
На підставі вказаного акту прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.10.2020 року № 0076650423, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 1763, 1764, 1769, 1772, 1790, 1791, 1805, 1806, 1815, 1822, 1839, 1840, 1854, 1860, 1861 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 226053,52 грн. позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 45210,71 грн. (у розмірі 20%).
30.10.2020 року ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1” звернулось зі скаргою на дане рішення до Державної податкової служби України.
Рішенням ДПС України від 11.01.2021 року скарга позивача залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).
Статтею 87 Податкового Кодексу України визначені джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.
За приписами п. 87.9 даної статті у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Отже, в силу імперативних вимог вказаних норм Податкового кодексу України контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує платник податків, який має податковий борг, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Щодо спірного податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п. 111.2 ст. 111, п. 113.3 ст. 113, п. 116.1 ст. 116 вказаного Кодексу за порушення законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, встановлюється фінансова відповідальність, яка застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.
Відповідно до п. 126.1 ст. 126 вказаного Кодексу, яка регулює питання порушення правил сплати (перерахування) податків, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Оскаржено податкове повідомлення-рішення винесено за порушення, що встановлено в ході камеральної перевірки.
Відповідно до п. 76.1. ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Пунктом 76.3 ст. 76 даного Кодексу визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Згідно з п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, якою встановлені строки давності та їх застосування, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Пунктом 102.2 ст. 102 Кодексу визначено, що грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо:
- податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано;
- посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.
Існування щодо позивача обставин, про які йдеться в п. 102.2 ст. 102 Податкового кодексу України, судом не встановлено.
Згідно п. 257.1. ст. 257 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час подання позивачем звітності) базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.
За приписами п. 257.5. ст. 257 Податкового кодексу України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації. 
Податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІ квартал 2015 року позивач склав 06.08.2015 року. Згідно квитанції № 2 даний документ прийнятий податковим органом 10.08.2015 року. 
Пунктом 49.18.2.  статті 49 Податкового кодексу України визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Як вбачається з акту перевірки та розрахунку штрафних санкцій, штраф до позивача застосований за несвоєчасну сплату зобов`язання, граничний термін сплати якого сплинув 20.08.2015 року. 
Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Отже застосований оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штраф є грошовим зобов`язанням позивача, на яке розповсюджується приписи статті 102 Кодексу.
При цьому в порушення вимог законодавства контролюючий орган поза межами встановлених Кодексом строків (1095 днів) провів перевірку позивача та за результатами такої перевірки застосував штраф за прострочення сплати податкового боргу у строк 1763, 1764, 1769, 1772, 1790, 1791, 1805, 1806, 1815, 1822, 1839, 1840, 1854, 1860, 1861 календарних днів,  чим вийшов за межі наданих повноважень.
Вказане порушення призвело до неправомірного накладення на позивача штрафу, з огляду на що податкове повідомлення-рішення № 0076650423 від 21.10.2020 року на загальну суму 45210,71 грн. є протиправним та підлягає скасуванню. 
При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 р. у справі № 200/2479/21-а - залишити без задоволення.                                                                                             
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 р. у справі № 200/2479/21-а - залишити без змін.                                                                                       
Повне судове рішення складено 01 листопада 2021 року.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                      Т.Г. Гаврищук

                                                                                                                І.В. Сіваченко