ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

06 жовтня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/3256/20
Головуючий у першій інстанції – Ченцова С. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1012/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Приватне акціонерне товариство «Укроптбакалія»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Укроптбакалія», ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2021 року (ухвалене о 15:23, повний текст рішення складено 18 травня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укроптбакалія» про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

                                      У С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Укроптбакалія», у якому просила:
- визнати незаконним наказ відповідача № 270420/01 від 27.04.2020, яким її було звільнено з роботи, посада інспектор з кадрів (0,5 ставки), у зв`язку зі скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України;
- визнати незаконним наказ відповідача № 270420/02 від 27.04.2020, яким її було звільнено з роботи, посада бухгалтер (сумісництво 0,5 ставки), у зв`язку зі скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України;
- поновити її на посаді інспектора з кадрів (0,5 ставки);
- поновити її на посаді бухгалтера (0,5 ставки);
- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Позов обґрунтовувала тим, що 27.04.2020  ОСОБА_1 було звільнено з роботи із займаних посад інспектора кадрів та бухгалтера за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці. При цьому, будь яких змін в організації виробництва і праці у відповідача не відбулося, чисельність працівників не зменшено, необхідність у веденні кадрової документації не відпала та вказані обов`язки було покладено на іншу особу під час перебування позивачки у декретній відпустці. Позивачка вважає, що підстави для звільнення були відсутні, при звільненні були порушені вимоги ст. 40, 42 КЗпП України щодо працевлаштування та переважного права залишення на роботі працівника з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці. Вказує, що вона є одруженою та має двох утриманців – малолітнього сина та матір пенсіонерку, чоловік перебуває на обліку як безробітний, її безперервний стаж за скороченими посадами на даному підприємстві становить 9 років за відсутності доган, порушень чи дисциплінарних стягнень. З 01.04.2020 по 30.06.2020 позивачка пройшла підвищення кваліфікації дистанційно (без відриву від виробництва) за напрямком управління відділом кадрів у Вищій школі кадровика.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.05.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним наказ ПрАТ «Укроптбакалія» № 270420/02 від 27.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера, 0,5 ставки, з 27.04.2020.
Стягнуто з ПрАТ «Укроптбакалія» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 5 490,15 грн, без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.07.2021 доповнено рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.05.2021.
Стягнуто з ПрАТ «Укроптбакалія» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, надані адвокатом Нестеренком С.О. на підставі угоди про надання правової допомоги від 20.05.2020, у сумі 4 900 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Укроптбакалія», посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог про: визнання незаконним наказу ПрАТ «Укроптбакалія» № 270420/02 від 27.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера; поновлення ОСОБА_1 на посаді бухгалтера, 0,5 ставки, з 27.04.2020; стягнення з ПрАТ «Укроптбакалія» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 5 490,15 грн, без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зазначених вимог відмовити. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. Змінити розподіл судових витрат.
Відповідач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про рівноцінність кваліфікації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на посаді бухгалтера.
Зазначає, що кваліфікація ОСОБА_2 в галузі бухгалтерського обліку на момент звільнення ОСОБА_1 була вищою від кваліфікації останньої, а також ОСОБА_1 мала меншу продуктивність праці на посаді бухгалтера у порівнянні з ОСОБА_2 , оскільки працювала на умовах неповного робочого часу (0,5 ставки) та, крім того, відповідно до посадової інструкції мала менше коло завдань та обов`язків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення всіх обставин справи, просить скасувати рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог і в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог; рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу при поновленні на роботі на посаді бухгалтера (0,5 ставки) просить змінити та стягнути на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.04.2020 по 12.05.2021.
Доводи апеляційної скарги позивачки зводяться до того, що будь-яких змін в організації виробництва та праці у відповідача не відбулося, чисельність працівників підприємства не зменшено, а їх загальна кількість складає понад 100 осіб. При такій кількості працівників необхідність у веденні кадрової документації не відпала та не була зменшена, а звільнення позивачки з посади інспектора кадрів не пов`язане зі змінами організації виробництва і праці на підприємстві.
Заявниця зазначає, що районний суд врахував право роботодавця самостійно визначати свою організаційну структуру, але залишив поза увагою та не надав оцінки тому, що роботодавець зобов`язаний при визначенні своєї організаційної структури дотримуватись законодавства про працю, класифікатору професій, чинних діючих норм і законів України. Так, згідно з принципами професійної класифікації заборонено покладати різні професійні обов`язки, які потребують різної освіти та кваліфікації, на одну особу, яка займає одну посаду.
Указує, що фактично, у порушення вимог законодавства, наказом відповідача обов`язки інспектора з кадрів покладено на головного бухгалтера підприємства ОСОБА_3 , яка за своєю професією та освітою не має виконувати зазначені функції. Разом з тим, для приховування незаконного звільнення позивачки з посади інспектора кадрів було застосовано новацію та введено посаду «провідний інженер з оплати праці», яка відсутня в Національному класифікаторі України ДК 003:2010 «Класифікатор професій».
Заявниця наголошує, що на час її звільнення були вільні вакантні посади начальника зміни, інженера з якості, однак такі посади не були їй запропоновані.
За доводами позивачки стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було проведено судом не за час вимушеного прогулу, як було заявлено у позові, а лише за період з 28.04.2020 по 25.05.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Укроптбакалія» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на те, що положеннями п. 1 ст. 40 КЗпП України передбачено можливість розірвання  трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу у випадку змін в організації виробництва і праці. 
Відповідач зазначає, що доводи позивачки про відсутність змін у організації виробництва і праці є необґрунтованими, в даному випадку мало місце саме скорочення штату працівників, беззаперечним підтвердженням чому є зміни до штатного розпису підприємства та організаційної структури, внесені наказом голови правління ПрАТ «Укроптбакалія» № 210420/02-ОД від 21.04.2020. При цьому ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не конкретизовано та не підтверджено належними доказами, які норми чинного законодавства були порушені відповідачем при визначенні своєї організаційної структури.
Зауважує, що у даній справі не оскаржується рішення роботодавця про призначення відповідальним за ведення кадрового обліку головного бухгалтера ОСОБА_3 та покладення на неї обов`язків з внесення записів до трудових книжок, та, більше того, позивачка не наділена правом оскаржувати вказане рішення роботодавця. Крім того, таке рішення повністю узгоджується з чинним законодавством, а роботодавець наділений правом самостійно вирішувати, чи мати на підприємстві окрему посаду «інспектора праці» з відповідними витратами, або ж розподілити відповідні обов`язки з ведення кадрового обліку між іншими працівниками.
Вказує, що зі змісту затверджених роботодавцем посадових інструкцій «Провідного інженера з організації та нормування праці» та «Інспектора з кадрів» вбачається, дані посади за своїми функціональними обов`язками є повністю відмінними, а тому твердження відповідачки про приховування незаконного звільнення введенням нової посади «Повідний інженер з оплати праці» не відповідає дійсності.
Наголошує, що з 17.02.2020 по 27.04.2020 періодично були вакантними посади: майстер контрольний, начальник зміни, інженер якості, опалювач, діловод, вантажник, сортувальник у виробництві харчової продукції, укладальник-пакувальник, завантажувач-вивантажувач харчової продукції. На виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України позивачці було запропоновано переведення на вакантні посади – діловода, вантажника, сортувальника у виробництві харчової продукції, укладальника-пакувальника та завантажувача-вивантажувача харчової продукції, від яких остання відмовилась, про що вчинила напис на відповідних пропозиціях. Посади майстра контрольного, начальника зміни, інженера з якості не пропонувались, оскільки потребують кваліфікації у сфері оперативного управління виробництвом та харчової промисловості, зокрема, наявність відповідної освіти за відповідними спеціальностями, стаж роботи тощо. Посада опалювача є сезонною та виведена зі штатного розпису, вводиться лише на час опалювального періоду. 
Оскільки позивачкою не доведено незаконності її звільнення, похідні позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню взагалі.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційних скаргах та у відзиві на апеляційну скаргу доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ПрАТ «Укроптбакалія» підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Визнаючи незаконним звільнення ОСОБА_1 із посади бухгалтера (0,5 ставки), районний суд констатував про рівноцінність кваліфікації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та зваживши на те, що відповідачем не була оцінена продуктивність їх праці, не визначалась перевага в залишенні на роботі, дійшов висновку, що звільнення позивачки із посади бухгалтера (0,5 ставки) проведено із порушенням вимог ст. 42 КЗпП України.
Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним її звільнення з посади інспектора з кадрів – 0,5 штатної одиниці, районний суд виходив з того, що відповідачем дотримано вимоги статті 40 КЗпП України.
З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що наказом голови правління ПАТ «Укроптбакалія» «По особовому складу» № 8-0 від 01.09.2011 ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) прийнята на посаду інспектора з кадрів на 0,5 ставки за переведенням з ТОВ «Кондиторпромторг-1» з 01.09.2011 (т. 1 а.с. 11-12, 94).
Наказом голови правління ПАТ «Укроптбакалія» «По особовому складу» №37 від 01.09.2011 ОСОБА_5 прийнята в порядку внутрішнього суміщення на посаду бухгалтера на 0,5 ставки (т. 1 а.с. 95).
Наказом голови правління ПрАТ «Укроптбакалія» «По особовому складу» №100417/02 від 10.04.2017 ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років з 12.04.2017 по 10.02.2020 (т. 1 а.с. 19, 96).
10.01.2020 головою правління ПрАТ «Укроптбакалія» видано наказ «Про внесення змін в організацію виробництва та праці» № 100120/01-ОД, відповідно до якого у зв`язку із завершенням розробки та впровадженням у виробництво нових видів продукції, змінами в організації бізнес-процесів та їх автоматизацією, та з метою удосконалення виробництва, підвищення ефективності використання матеріальних, фінансових та трудових ресурсі, вирішено: 
1. Внести зміни в організацію виробництва та праці шляхом перерозподілу функціональних обов`язків працівників з урахуванням змін в організації бізнес-процесів;
2. Розробити проекти посадових інструкцій робітників з урахуванням перерозподілу функціональних обов`язків;
3. З 14.01.2020 вивести зі штатного розпису на підставі п. 1 даного наказу наступні штатні одиниці: - директор з маркетингу – 1 штатна одиниця, - головний технолог з розроблення нових продуктів – 1 штатна одиниця, - менеджер з категорії – 1 штатна одиниця;
4. З 14.01.2020 ввести до штатного розпису на підставі п. 1 даного наказу штатну одиницю – діловод, 0,5 штатної одиниці, з окладом 4 725 грн;
5. Скоротити на підставі п. 1 даного наказу наступні штатні одиниці:
- інспектор з кадрів – 0,5 штатної одиниці, 
- бухгалтер (за сумісництвом) - 0,5 штатної одиниці;
6. Розпочати процедуру скорочення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України посад, прописаних у п. 5 даного наказу, після виходу ОСОБА_1 з відпустки по догляду за дитиною до 3 років;
7. Розробити штатні розписи та організаційні структури відповідно до змін у п. 3-5 даного наказу та затвердити їх окремими наказами (т. 1 а.с. 97).
13.01.2020 головою правління ПрАТ «Укроптбакалія» видано наказ №130120/01-ОД «Про внесення змін до штатного розпису», яким внести зміни до штатного розпису шляхом затвердження його в новій редакції; введено в дію штатний розпис з 14.01.2020; затверджено організаційну структуру ПрАТ «Укроптбакалія» станом на 14.01.2020; штатний розпис та організаційну структуру ПрАТ «Укроптбакалія», затверджені останньою редакцією, визнано такими, що втратили чинність із дня, що передує дню введення в дію штатного розпису та затвердження організаційної структури в новій редакції (т. 1 а.с. 98-100).
Згідно із наказом голови правління ПрАТ «Укроптбакалія» «По особовому складу» №110220/01 від 11.02.2020 ОСОБА_1 приступила до роботи у зв`язку із поверненням з відпустки по догляду за дитиною з 11.02.2020 на посадах інспектора з кадрів - 0,5 ставки та бухгалтера - 0,5 ставки (т. 1 а.с. 24).
Наказом голови правління ПрАТ «Укроптбакалія» від 17.02.2020 за №170220/01 «Про скорочення чисельності штату» у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці скорочено  21.04.2020 штатні одиниці:
- інспектор з кадрів – 0,5 штатної одиниці, 
- бухгалтер – 0,5 штатної одиниці;
- доручено головному бухгалтеру розробити організаційну структуру товариства та штатний розпис з урахуванням змін, викладених у п. 1 даного наказу та ввести їх в дію окремим наказом (т. 1 а.с. 23).
Наказом голови правління ПрАТ «Укроптбакалія» від 17.02.2020 за №170220/02 «Про попередження про заплановане звільнення» доручено головному бухгалтеру підготувати письмові повідомлення про наступне вивільнення з пропозицією про переведення на вакантні посади (за наявності) ОСОБА_1 , інспектору з кадрів та бухгалтеру за сумісництвом (т. 1 а.с. 18).
17.02.2020 ОСОБА_1 ознайомлено із вищевказаними наказами №170220/01 та № 170220/02 від 17.02.2020 «Про скорочення чисельності штату», про що остання поставила підписи у аркушах ознайомлення з наказами із зазначенням про незаконність її звільнення (т. 1 а.с. 25, 26).
Також 17.02.2020 повідомленням ПрАТ «Укроптбакалія» № 1 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників товариства ОСОБА_1 під особистий підпис попереджено про наступне звільнення з посади Інспектора з кадрів та посади ОСОБА_6 за сумісництвом на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 21.04.2020 (т. 1 а.с. 27).
Одночасно з повідомленням про заплановане вивільнення 17.02.2020 підприємством надано ОСОБА_1 письмову пропозицію про переведення, якою запропоновано перевести останню на посаду діловода, від якої позивачка відмовилась, згідно її розписки на повідомленні (т. 1 а.с. 101-103).
30.03.2020 ПрАТ «Укроптбакалія» надало ОСОБА_1 пропозицію про переведення її на вакантні посади згідно штатного розпису – завантажувач-вивантажувач харчової продукції та вантажник, від яких остання відмовилась, письмово зазначивши, що у зв`язку з наявністю у неї інвалідності ІІІ групи такі посади запропоновані незаконно (т. 1 а.с. 224).
13.04.2020 ПрАТ «Укроптбакалія» надало ОСОБА_1 пропозицію про переведення її на вакантні посади згідно штатного розпису – укладальник-пакувальник та сортувальник у виробництві харчової продукції, від яких остання відмовилась згідно з розпискою на пропозиції (т. 1 а.с. 225).
Наказом голови правління ПрАТ «Укроптбакалія» від 31.03.2020 за №310320/01-ОД «Про внесення змін до штатного розпису» у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці затверджено штатний розпис в новій редакції та введено в дію штатний розпис з 01.04.2020; затверджено організаційну структуру ПрАТ «Укроптбакалія» станом на 01.04.2020; штатний розпис та організаційну структуру ПрАТ «Укроптбакалія», затверджені останньою редакцією, визнано такими, що втратили чинність, із дня, що передує дню введення в дію штатного розпису та затвердження організаційної структури в новій редакції (т. 1 а.с. 104-106).
Наказом голови правління ПрАТ «Укроптбакалія» від 21.04.2020 за №210420/01-ОД «Про перенесення дати запланованого звільнення» у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю інспектора з кадрів/бухгалтера за внутрішнім сумісництвом ОСОБА_1 перенесено дату звільнення у зв`язку із скороченням штату з 21.04.2020 на перший робочий день, згідно з графіком роботи, після закінчення тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 110).
Наказом голови правління ПрАТ «Укроптбакалія» від 21.04.2020 за №210420/02-ОД «Про внесення змін до штатного розпису» у зв`язку зі скороченням штату працівників та змінами в організації виробництва і праці виведено зі штатного розпису штатні одиниці:  інспектор з кадрів - 0,5 штатної одиниці;  бухгалтер - 0,5 штатної одиниці;  опалювач - 4 штатні одиниці; затверджено штатний розпис в новій редакції; введено в дію штатний розпис з 22.04.2020; затверджено організаційну структуру ПрАТ «Укроптбакалія» станом на 22.04.2020; штатний розпис та організаційну структуру ПрАТ «Укроптбакалія», затверджені останньою редакцією, визнано такими, що втратили чинність, із дня, що передує дню введення в дію штатного розпису та затвердження організаційної структури в новій редакції (т. 1 а.с. 107-109, 178-180).
Наказом голови правління ПрАТ «Укроптбакалія» № 210420/03-ОД від 21.04.2020 «Про призначення відповідального за ведення кадрового обліку» у зв`язку із скороченням посади інспектора з кадрів з 21.04.2020 вирішено призначити відповідальним за ведення кадрового обліку головного бухгалтера ОСОБА_3 та покласти на неї обов`язки внесення записів до трудових книжок (т. 1 а.с. 111).
Наказом голови правління ПрАТ «Укроптбакалія» «По особовому складу» №270420/01 від 27.04.2020 ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади інспектора з кадрів (0,5 ставки) у зв`язку із скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а.с. 28).
Наказом голови правління ПрАТ «Укроптбакалія» «По особовому складу» №270420/02 від 27.04.2020 ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади бухгалтер (сумісництво 0,5 ставки) у зв`язку із скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а.с. 29).
04.05.2020 ПрАТ «Укроптбакалія» направило ОСОБА_1 запрошення  взяти участь у конкурсі на заміщення вакантної посади провідного інженера з організації та нормування праці ПрАТ «Укроптбакалія», проведення якого було заплановано на 06.05.2020 року з 10:00 до 12:00 години (т. 1 а.с. 30, 41, 164-166).
Згідно з довідкою ПрАТ «Укроптбакалія» № 220720/01 від 22.07.2020 розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 становить 645,90 грн (т. 1 а.с. 143).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно з ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з цих підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника (ч. 1, 2 ст. 47 КЗпП України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.
Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.
Власник є таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. 
При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
Відповідно до роз`яснень, наданих у пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.
Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.
У справі, що переглядається, судом вірно встановлено, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, що потягло скорочення чисельності та штату його працівників, в тому числі – інспектора з кадрів 0,5 штатної одиниці та бухгалтера 0,5 штатної одиниці, у зв`язку з чим позивачку було звільнено із вказаних посад на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Зазначене підтверджується наданими штатними розписами по ПрАТ «Укроптбакалія», що діяли станом на 01.04.2020 (т. 1 а.с. 105), де наявні посади позивачки, та станом на 22.04.2020, в якому посади позивачки відсутні (т. 1 а.с. 108).
При звільненні ОСОБА_1 із займаної посади інспектора кадрів 0,5 ставки відповідачем додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, відповідач своєчасно та належним чином повідомив позивачку про наступне вивільнення.
Так, 17.02.2020 ОСОБА_1 під власний підпис ознайомлено із наказами № 170220/01 та № 170220/02 від 17.02.2020 «Про скорочення чисельності штату», попереджено про наступне звільнення з посади Інспектора з кадрів та посади ОСОБА_6 за сумісництвом на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
У той же день, одночасно з повідомленням про заплановане вивільнення підприємством надано ОСОБА_1 письмову пропозицію про переведення на вакантну посаду діловода, від якої позивачка відмовилась.
Установивши підстави звільнення ОСОБА_1 із займаної посади інспектора кадрів 0,5 ставки, їх дійсну наявність у відповідача та дотримання встановленої трудовим законодавством процедури, відмову позивачки від переведення на запропоновану відповідачем вакантну посаду, відсутність порушень трудових прав під час вивільнення позивача із вказаної посади, районний суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині незаконності звільнення позивачки з посади інспектора кадрів (0,5 ставки) та поновлення її на даній посаді.
З урахуванням викладеного, є необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що будь-яких змін в організації виробництва та праці відповідача не відбулося, чисельність працівників підприємства не зменшено, а їх загальна кількість складає понад 100 осіб, при такій кількості працівників необхідність у веденні кадрової документації не відпала та не була зменшена, а звільнення позивачки з посади інспектора кадрів не пов`язане зі змінами організації виробництва і праці на підприємстві.
КЗпП України визначає механізм захисту трудових прав працівників, що включає в себе, зокрема, право на працю, та визначає способи захисту прав працівників.
Так, КЗпП України визначає можливість працівника оскарження наказу про його звільнення.
Частиною третьою статті 64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.
Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.
При цьому саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.
Отже, не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення. (постанова Верховного Суду від 28.03.2019 справа № 755/3495/16-ц)
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає юридично неспроможними доводи позивачки про те, що районний суд врахувавши право роботодавця самостійно визначати свою організаційну структуру, залишив поза увагою та не надав оцінки тому, що роботодавець зобов`язаний при визначенні своєї організаційної структури дотримуватись законодавства про працю, класифікатору професій, чинних діючих норм і законів України, а також про те, що згідно з принципами професійної класифікації заборонено покладати різні професійні обов`язки, які потребують різної освіти та кваліфікації, на одну особу, яка займає одну посаду.
Також, не стосуються правомірності звільнення позивачки з посади інспектора кадрів доводи її апеляційної скарги про те, що у порушення вимог законодавства, наказом відповідача обов`язки інспектора з кадрів покладено на головного бухгалтера підприємства ОСОБА_3 , яка за своєю професією та освітою не має виконувати зазначені функції, та про те, що для приховування незаконного звільнення позивачки з посади інспектора кадрів було застосовано новацію та введено посаду «провідний інженер з оплати праці», яка відсутня в Національному класифікаторі України ДК 003:2010 «Класифікатор професій».
Колегія суддів не бере до уваги доводи заявниці про те, що на час її звільнення були вільні вакантні посади начальника зміни, інженера з якості, однак такі посади не були їй запропоновані.
Так, відповідно до п. 6 посадової інструкції начальника зміни, затвердженої 01.05.2017, до кваліфікаційних вимог віднесено повну або базову вищу освіту відповідного напряму (спеціаліст або бакалавр), стаж роботи з оперативного управління виробництвом не менше 2 років, та відповідно до п. 6 посадової інструкції інженера з якості, затвердженої 28.09.2018, на дану посаду призначають особу, яка має вищу освіту за харчовими, біологічними або хімічними спеціальностями без вимог до стажу роботи (т. 1 а.с. 226-229, 235-239).
З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що позивачка не має вищевказаної кваліфікації та стажу для зайняття посад начальника зміни або інженера з якості, а тому вказані посади не були запропоновані їй відповідачем правомірно.
У справі, що переглядається, установлено, що за змістом організаційної структури та штатного розпису ПрАТ «Укроптбакалія», які були чинними на момент прийняття рішення про скорочення чисельності штату, посаду бухгалтера окрім позивачки обіймала ОСОБА_2 .
Статтею 42 КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.
Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.
З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що визначальним критерієм для визначення наявності переважного права на залишенні на роботі при скороченні чисельності штату працівників, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень кваліфікації працівника та продуктивність праці. Тому при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці.
Для такої перевірки повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо. Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України.
Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню.
З матеріалів справи вбачається, що будь-які докази на підтвердження проведення належним чином порівняльного аналізу кваліфікації та продуктивності праці працівників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні. ОСОБА_1 була попереджена про наступне звільнення з посади бухгалтера через три робочі дні після повернення з відпустки по догляду за дитиною.
При цьому, з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що у 2010 році ОСОБА_1 закінчила Чернігівський державний інститут економіки і управління і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Економічна кібернетика» та здобула кваліфікацію спеціаліста з економічної кібернетики. На посаді бухгалтера 0,5 ставки позивачка працює у ПрАТ «Укроптбакалія» з 01.09.2011, тобто має стаж на даній посаді повних 9 років (т. 1 а.с. 11-12, 16, 95).
Крім того, позивачкою надані документи на підтвердження наявності переваг в залишенні на роботі у випадку рівних умов продуктивності праці і кваліфікації, що встановлені ст. 42 КЗпП України (т. 1 а.с. 13-15, 31-40).
ОСОБА_2 закінчила у 2018 році Київський національний торговельно-економічний університет та здобула кваліфікацію: ступінь вищої світи магістр спеціальність «Облік і оподаткування» спеціалізація «Фінансова аналітика», має сертифікати Українського центру професійного розвитку про проходження у 2019 році курсів навчання  по предмету «Право» та «Податки в Україні». ОСОБА_2 працює бухгалтером з 2018 року та до ПрАТ «Укроптбакалія» була прийнята на посаду бухгалтера з 05.02.2019, під час перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною. Стаж роботи ОСОБА_2 на посадах бухгалтера на момент виникнення спірних відносин становить повних 2 роки (т. 1 а.с. 126-131).
Таким чином, є правильним та обґрунтованим висновок районного суду, що оскільки відповідачем не була оцінена продуктивність праці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не визначалась перевага в залишенні на роботі, тому звільнення позивачки із посади бухгалтера 0,5 ставки проведено із порушенням вимог ст. 42 КЗпП України та є незаконним.
За відсутності належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження проведення належного порівняльного аналізу кваліфікації та продуктивності праці працівників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що кваліфікація ОСОБА_2 в галузі бухгалтерського обліку на момент звільнення ОСОБА_1 була вищою від кваліфікації останньої, а також ОСОБА_1 мала меншу продуктивність праці на посаді бухгалтера у порівнянні з ОСОБА_2 , оскільки працювала на умовах неповного робочого часу (0,5 ставки) та, крім того, відповідно до посадової інструкції мала менше коло завдань та обов`язків.
Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання незаконним наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора кадрів 0,5 ставки і поновлення на цій посаді та в частині задоволення позову про визнання незаконним наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера 0,5 ставки і поновлення її на цій посаді ґрунтуються на вимогах закону, рішення суду в цій частині ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права та відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, районний суд керуючись  ч. 2 ст. 235 КЗпП України стягнув з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за 17 днів за період з 28.04.2020 по 22.05.2020 (день подання позову) у сумі 5 490,15 грн.
Однак апеляційний суд не погоджується з таким висновком районного суду, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. 
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
У постанові Верховного Суду від 26.08.2020 у справі № 501/2316/15-ц зроблено наступні правові висновки:
- вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника (незаконне звільнення або переведення на іншу роботу, неправильне зазначення формулювання причин звільнення або затримки видачі трудової книжки при звільненні) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі чи визнання судом факту того, що неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника;
- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обчислюється, починаючи з дня звільнення особи і закінчується днем її поновлення на роботі;
- якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100;
- премії є одноразовими, а тому не підлягають врахуванню під час обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Визначення середнього заробітку за час вимушеного прогулу оскаржується позивачкою лише в частині періоду, за який його стягнуто. Обрахунок середньоденної заробітної плати на посаді бухгалтера в сумі 322,95 грн на підставі довідки ПрАТ «Укроптбакалія» № 220720/01 від 22.07.2020 сторонами не заперечується.
З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 17 днів з 28.04.2020 по 22.05.2020 (день подачі позову) є неправильним.
Відповідно, середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 за 258 робочих днів за період з 28.04.2020 по 12.05.2021 (день ухвалення оскаржуваного рішення про поновлення на роботі) у сумі 83 321,10 грн (258 днів х 322,95 грн).
Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, шляхом збільшення суми стягнення з 5 490,15 грн до 83 321,10 грн.
Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню на суму 77 830,95 грн (77 830,95 грн від 83 321,10 грн становить 93,41%), у матеріалах справи наявні належні докази понесення останньою витрат по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи (т. 2 а.с. 112), то відповідно з ПрАТ «Укроптбакалія» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 1 178,08 грн (1 261,20 грн х 93,41% : 100%).
Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укроптбакалія» – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укроптбакалія» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – змінити, збільшивши суму стягнутого середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 5 490 (п`яти тисяч чотирьохсот дев`яноста) грн 15 коп. до 83 321 (вісімдесяти трьох тисяч трьохсот двадцяти однієї) грн 10 коп.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Укроптбакалія» (місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Любецька, 189; код ЄДРПОУ 01553439) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 178 (одну тисячу сто сімдесят вісім) грн 08 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча                                                                         О.Є.Мамонова

Судді:                                                                                     І.О.Боброва

                                                                                            Н.В.Висоцька