Справа № 450/3530/19
                                       Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.   
Провадження № 22-з/811/186/21                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:53 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

                02 листопада 2021 року                                          м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Юзефович Ю.І.,
з участю: представника відповідача  ОСОБА_1 –
                                      ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

                        в с т а н о в и в:
16 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі – МТСБУ) майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 100000 грн., а з ОСОБА_1 просив стягнути майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 85122 грн. 53 коп., витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2000 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду на тій підставі, що в провадження цього суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п.4 ч.1 ст.257 ЦПК).
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Микуша Д.М. про компенсацію судових витрат задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 14018 грн. 41 коп. судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Вказану ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_3 – ОСОБА_4 .
Постановою Львівського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 задоволено частково.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року змінено, шляхом зменшення розміру стягуваних із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу до 6447 грн.
В решті ухвалу суду залишено без змін. 
20.09.2021 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Микушем Д.М. надіслано до апеляційного суду заяву, в якій він просить стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 4500 грн.
02.11.2021 року ОСОБА_3 подав клопотання про зменшення витрат, покликаючись на безпідставність та неспівмірність заявлених до стягнення протилежною стороною витрат на правничу допомогу.
У судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім представника заявника, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст.270, ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у їхній відсутності.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною судових витрат по справі.
Статтею 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК).
На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною відповідача ОСОБА_1 надано договір про надання правової (правничої) допомоги №1 від 02.01.2020 року, розрахунок вартості наданих правничих послуг, акт приймання-виконання робіт від 17.09.2021 року та платіжне доручення від 20.09.2021 року про оплату цих послуг в розмірі 4500 грн. (а.с.174-178).
Колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції і описаних в акті приймання-виконання, є необґрунтовано завищеним.
Так, зокрема, з урахуванням предмету апеляційного оскарження, обгрунтованими є лише витрати адвоката на складання відзиву на апеляційну скаргу (2000 грн.) та участь в судовому засіданні 14.09.2021 року (500 грн.). 
Отже, належним чином обґрунтованими і співмірними колегія суддів вважає понесені відповідачем витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2500 грн., які необхідно компенсувати відповідачу за рахунок позивача. 
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
ухвалити додаткову постанову, якою заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 гривень. 
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови. 
Повний текст додаткової постанови складений 12 листопада 2021 року.

Головуючий                                   С.М. Бойко 

Судді:                                                  С.М. Копняк 

                                                                                         А.В. Ніткевич