Справа № 349/1232/21 
Провадження № 33/4808/592/21 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г. 
Суддя-доповідач Шкрібляк 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Романківа І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Романківа І.М., на постанову судді Рогатинського районного суду від 31серпня 2021 року,-
                                                        в с т а н о в и в:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець  АДРЕСА_1 , громадянин України,-
визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. 
З постанови судді вбачається, що 04 серпня 2021 року приблизно о 19 год. 22 хв. ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом VolkswagenPassat  на автодорозі між селами Воскресинці та Підмихайлівці, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У своїй АС захисник ОСОБА_1 – адвокат Романків І.М., покликається на те, що постанова судді щодо його підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.
Просить оскаржувану постанову судді щодо його підзахисного скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.
В засіданні апеляційного суду захисник Романків І.М. підтримав подану  АС та пояснив, що його підзахисний повідомлений про те, що відбувається розгляд справи щодо нього, та просив вказану справу розглядати без його участі, апеляційні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Крім цього, захисник Романків І.М. пояснив, що він вважає постанову судді незаконною, яка підлягає скасуванню.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Романківа І.М., який просять скасувати постанову судді, а провадження закрити; переглянувши відеозаписи з нагрудних камер інспекторів поліції, перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.
Покликання захисника Романківа І.М. в АС про невинуватість його підзахисного у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, є необґрунтованим, зважаючи на наступне.   
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Згідно приписів ст.ст. 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.        
Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.   Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.  
При складенні протоколу водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с.1).
Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явним ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження такого огляду, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України  від  23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування  судами України  законодавства у справах  про деякі злочини  проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні  правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.                   
Не зважаючи на заперечення захисником ОСОБА_1 – адвокатом Романківим І.М. у АС своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №032481 від 04.08.2021 року,з якого вбачається, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом VolkswagenPassat  на автодорозі між селами Воскресинці та Підмихайлівці, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6); оформленим направленням на огляд ОСОБА_1 в медичний заклад з метою виявлення у нього стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 04.08.2021 року о 19 год. 17 хв., у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками алкогольного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився; переглянутим під час апеляційного розгляду відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що міститься на DVD-R диску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у вказаному у протоколі даті та час керував транспортним засобом та час був зупинений працівниками поліції під час розмови з поліцейськими, було роз`яснено причину зупинки транспортного засобу, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння ОСОБА_1 , було запропоновано пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від якого останній відмовився. 
Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.           
Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.    
Суддя суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.      
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР, зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.      
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.          
У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
З огляду на вище викладене, поліцейськими було дотримано вимог ст. 266 КУпАП.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а твердження апелянта про невинуватість підзахисного, є безпідставними, так як спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, а тому суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про його винуватість поза всяким розумним сумнівом.
Твердження в АС про те, що поліцейські на місці зупинки не роз`яснили Польовому прав та обов`язків, не заслуговує на увагу, позаяк в протоколі про адміністративне правопорушення наявна відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Навіть у випадку, якщо б ці права та обов`язки в дійсності не були роз`яснені ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, цей недолік був усунений під час розгляду справи в суді першої інстанції, в ході якого мав змогу реалізувати положення вищезазначених норм. 
Доводи апелянта, що поліцейськими при складання протоколу про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 не залучили 2 свідків, хоча такі були на місці пригоди, що на його думку є грубим порушенням вимог ст.. 266 КУпАП, не є слушними, так як правильно зазначено в оскаржуваній постанові судді Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року, який діє з 17.03.2021 року, ч. 2 ст. 266 КУпАП викладено у такій редакції:
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
До цього часу в ч. 2 ст. 266 КУпАП було зазначено: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків».
Законом від 16.02.2021 року не було внесено зміни в інші частини ст. 266 КУпАП, зокрема в ч. 6, в якій зазначено: «Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».
Внаслідок цього виникла колізія, адже Порядок було затверджено на виконання ст. 266 КУпАП в попередній редакції (про що і зазначено в преамбулі постанови КМУ про його затвердження) і в ньому не враховано зміни, внесені в статтю 16.02.2021 року. 
Так, наприклад, в п. 4 Порядку зазначено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, що суперечить чинній ч. 2 ст. 266 КУпАП.
Так само в п. 8 Порядку, в якому зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, не враховано зміни до ч. 2 ст. 266 КУпАП.
Тлумачення речення ч. 2 ст. 266 КУпАП в чинній редакції: «Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків», як такого, що не позбавляє поліцейського обов`язку складати протокол про адміністративне правопорушення в присутності двох у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я,  призвело б встановлення різних способів фіксування обставин щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення у випадку проходження особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відмови особи від проходження огляду. Таке тлумачення є нелогічним, адже поліцейський під час пред`явлення вимоги водію про проходження огляду не знає про те чи він погодиться на такий. Розпочавши процедуру огляду із застосованням технічних засобів відеозапису, поліцейський змушений був би її перервати, залучити свідків, та розпочати знову спочатку, для того, щоб свідки знали від проходження чого відмовляється водій.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння є заходом забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення (ст. 260 КУпАП) і він не зводиться до безпосереднього обстеження. Ця правова конструкція включає в себе, окрім безпосереднього обстеження, пред`явлення вимоги поліцейським до водія пройти огляд і складення протоколу за наслідками проходження/чи не проходження огляду. 
Оскільки ч. 2 ст. 266 є нормою вищої юридичної сили, є прийнятою пізніше за Порядок, тому суд вважає, що під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейський правомірно застосував технічні засоби відеозапису, а не залучав двох свідків.
Щодо покликань захисника в АС про те, що підставою для зупинки автомобіля його підзахисного слугувало надходження на спецлінію «102» анонімного повідомлення, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, і одночасно така ж підстава була ознакою для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не є суперечливими, оскільки підстава зупинки транспортного засобу не перебуває в причинному зв`язку із обов`язком водія транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Окрім цього, з відеозапису вбачається, що водію повідомлено про причини такої зупинки та запропоновано було пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а щодо ознак алкогольного сп`яніння у вказаного водія, то вони в повній мірі відображені в складеному протоколі про адмінправопорушення, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.
  Інші доводи, викладені в поданій АС, є безпідставними та не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови судді.
Наведеними доказами, у їх сукупності, спростовуються доводи апелянта про недоведеність ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності.    
Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 31 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 немає.
За таких обставин, АС  захисника Романківа І.М. не підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП суд, - 
                                                        п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Романківа І.М. – залишити без задоволення, а постанову судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.         
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.       

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                Ю.Д. Шкрібляк