ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року	Львів	Справа № 140/3489/21 пров. № А/857/18221/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
за участю секретаря судових засідань –                     Михальської М.Р., 
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року (головуючий суддя: Костюкевича С.Ф., місце ухвалення - м. Луцьк, дата складення повного тексту рішення – 06.09.2021) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ПАЛЕТ» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
встановив:
товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ПАЛЕТ», 06.04.2021 звернулося з позовом до суду, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.03.2021 № 0016360706 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 123114,8 грн.
Обґрунтовує позов тим, що ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Еко-Палет» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами перевірки складено акт перевірки № 1474/03-20-07-06/40721811 від 18.02.2021. ТзОВ «Еко-Палет» не погоджується з податковим повідомленням-рішенням від 23.03.2021 № 0016360706 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 123114,8 грн, так як перевірка проведена за інший період ніж вказаний в наказі про проведення перевірки. Вважає, вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, необґрунтованим, а тому просить його визнати протиправним та скасувати в цій частині.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року позов задоволено.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвали нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що фактична відсутність готової продукції (лісоматеріали розпилені) в кількості 307,787 м. куб. підтверджується матеріалами проведеної інвентаризації станом на 24.11.2020. Враховуючи вищенаведене, перевіркою встановлено фактичну реалізацію готової продукції (лісоматеріали розпилені) без відображення таких операцій в бухгалтерському  та податковому обліку. Крім цього, позивачем не додано документи, які свідчать кому саме  та  за якою вартістю реалізовано таку готову продукції.
Позивач, 15.11.2021 подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.
Представником відповідача, 30.11.2021 подано клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні цього клопотання, так як повідомлені, причини неявки визнано судом апеляційної інстанції не поважними, а участь представника відповідача, в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась, відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 19.01.2021 № 262, виданого на підставі п.п. 19-1.1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Еко-Палет» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами перевірки складено акт перевірки № 1474/03-20-07-06/40721811 від 18.02.2021.
Не погодившись з висновками перевірки ТзОВ «Еко-Палет» подано заперечення на акт перевірки. За результатами розгляду заперечення отримано лист Головного управління ДПС у Волинській області № 4635/6/03-20-07-06-11 від 19.03.2021, відповідно до якого в задоволенні заперечення відмовлено.
ТзОВ «Еко-Палет» 29.03.2021 отримало податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 23.03.2021 № 0016360706 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 202323 грн за звітний період листопад 2020 та від 23.03.2021 № 0016380706 про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період листопад 2020 року в сумі 340 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 23.03.2021 № 0016360706 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 123114,8 грн, прийняте ГУ ДПС у Волинській області не на підставі, що визначені Конституцією та законами України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню в частині.  
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені  підпунктом 41.1.1  пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України)
Згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Підстави для проведення документальної позапланової перевірки передбачені п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.
Згідно п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України, обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків.
Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені  підпунктами 78.1.1,  78.1.4,  78.1.8  пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що положення пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України доповнено абзацом 2 (приписи якого набули чинності 01.01.2015), відповідно до якого, контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.
Тобто, норми абз. 2 п.  78.2  ст.  78 Податкового кодексу України  є спеціальними по відношенню до норм абзацу 1 пункту  78.2  статті  78 Податкового кодексу України, та носять імперативний характер, тобто є обов`язковими для виконання контролюючим органом.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що абз. 2 п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України не забороняє проводити документальну позапланову перевірку, відповідно до п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України за період, який раніше перевірявся, якщо предметом перевірки будуть інші питання, не охоплені попередніми перевірками, але при цьому чітко визначені в наказі контролюючого органу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у справі № 815/3614/15.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що контролюючим органом перевірка проведена відповідно до наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 19.01.2021 № 262, який виданий на підставі п.п. 19-1.1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України. 
Предметом перевірки було дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
Згідно наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 19.01.2021 № 262, період діяльності, який буде перевірятись листопад 2020 року.
Натомість, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в акті перевірки від 18.02.2021 № 1474/03-20-07-06/40721811 встановлювалися порушення за жовтень 2020 року.
Так, контролюючим органом вказано, що при перевірці бюджетного відшкодування листопада 2020 року необхідно перевірити від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду.
Однак, період жовтня 2020 року, був охоплений попередньою перевіркою, що підтверджується актом перевірки № 458/03-20-07-06/40751811 від 18.01.2021 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Еко-Палет» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» (а. с. 27-42).
В п. 3.3.3 акту № 458/03-20-07-06/40751811 від 18.01.2021 вказано, що перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) не встановлено порушень податкового законодавства.
Проаналізувавши вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що попередньою перевіркою, вже здійснено перевірку достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення жовтня 2020 року, що включається до податкового періоду листопада 2020 року і порушень не виявлено.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що контролюючий орган при прийнятті рішень щодо проведення перевірки зобов`язаний дотримуватися приписів пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, згідно з якими контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.
Однак, суд апеляційної інстанції вважає, у спірних правовідносинах, ГУ ДПС у Волинській області проведено перевірку в порушення вимог абзацу 2 пункту 78.2  статті 78 Податкового кодексу України, оскільки спірний період вже перевірявся контролюючим органом, про що  свідчить акт перевірки № 458/03-20-07-06/40751811 від 18.01.2021.
З огляду на викладене, у випадку незаконності підстав для проведення перевірки, на думку суду апеляційної інстанції, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити, оскільки податкове повідомлення-рішення від 23.03.2021 № 0016360706 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 123114,8 грн, прийняте ГУ ДПС у Волинській області не на підставі, що визначені Конституцією та законами України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню в частині.  
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 313, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –-
постановив:
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у справі № 140/3489/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 09.12.2021.