ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4426/21 Справа № 175/3047/20 	  	Головуючий у першій інстанції:  Новік Л. М. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                         Красвітної Т.П., 
суддів:                         Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до. суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, мотивуючи тим, що з 19.09.1999 року по 05.09.2013 року вона з відповідачем перебувала в шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2013 року року шлюб між нею та ОСОБА_1 розірвано. 28.11.2017 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було стягнуто з ОСОБА_1 на утримання дітей по 1500 грн. на кожного до досягнення дітьми повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 донці ОСОБА_5 виповнилось 18 років. Внаслідок цього припинено стягнення аліментів на її утримання. ІНФОРМАЦІЯ_4 сину ОСОБА_6 було встановлено інвалідність. ОСОБА_7 знаходиться на обліку у гастроентеролога, з приводу ацетономічного синдрому. Необхідно часто робити УЗД брюшної полості - гастроскопію, приймати, рекомендовані препарати: пробіз, омез, фосфалюгель, опефера. Також у ОСОБА_6 виявлено зовнішню торсію кісток правої гомілки, вкорочення ОСОБА_8 сухожилка з правого боку - рекомендовано ЛФК постійно зі спеціалістом, спостереження в динаміці та оперативне втручання. У ОСОБА_6 виявлений розлад психологічного розвитку на фоні розладу експресивної мови, стерта дизартрія, змішаний розлад навчальних навичок, дитина стоїть на обліку у психіатра ОСОБА_9 у КЗ «Дніпровська міська поліклініка №1» Філія №1. У зв`язку з вищенаведеним ОСОБА_6 довелось перевести на навчання до реабілітаційного центру інклюзивного навчання та додатково займатись з корекційним педагогом, психотерапевтом. Рекомендовано додатково займатись з логопедом-дефектологом приймати підтримуючі та стимулюючі препарати. Також, згідно рекомендацій, ОСОБА_6 необхідно займатись плаванням. Донька ОСОБА_5 , також має проблеми зі здоров`ям: фіброма грудної клітини, новоутворення довелось видаляти оперативним шляхом та відправляти на гістологію. Саме тому у квітні 2019 року вона звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про стягнення аліментів на доньку ОСОБА_5 на період її навчання та збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , але рішення Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська не винесено. Вважає за можливе і необхідне стягнути додаткові витрати на утримання дітей, які складаються з: - витрат на телефонний зв`язок ОСОБА_6 за період з серпня 2017 року – по листопад 2020 року – 1280,00 грн.; - витрат на заняття ОСОБА_6 з корекційним педагогом – 1250,00 грн.; - витрат на шафу-горище та матрац 7100,00 грн., витрати на інші необхідні речі для ОСОБА_6 (рюкзак для школи, набір для Івана та утеплену куртку) – 1507,00 грн.; витрати на придбання взуття -4889 грн.; витрати на придбання зимової куртки – 1605,00 грн. - квитки до Києва та з м. Києва – 372,89 грн.; - витрат на телефонний зв`язок ОСОБА_5 (до досягнення нею повноліття) за період з липня 2017 р. по листопад 2018 року – 975,00 грн.; - витрат на навчання ОСОБА_5 у ВНЗ (до досягнення нею повноліття) – 5500,00 грн. Тому позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд стягнути з ОСОБА_1 , понесені додаткові витрати на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (до досягнення нею повноліття), у розмірі 11436,95 грн. на користь ОСОБА_2 .
       Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей — задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на утримання дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3375,00 грн.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення щодо стягнення з нього додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_5 , просить відмовити у задоволені даних позовних вимог.
       Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
       Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.
       Встановлено, що ОСОБА_2 з 19.09.1999 по 05.09.2013 перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 . 
Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13, 14).
        Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2013 року у цивільній справі №201/9043/13-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано; рішення набрало законної сили 17.09.2013 (а.с.16).
        Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2017 року у цивільній справі №200/19650/17 стягнуто з ОСОБА_1 на утримання дітей по 1500,0 грн. на кожного, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 17).
        ІНФОРМАЦІЯ_5 доньці ОСОБА_5 виповнилось 18 років. Внаслідок цього припинено стягнення аліментів на її утримання.
       Згідно розрахунку заборгованості, виданого Соборним ВДВС у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), виконавче провадженням №55794884 відносно ОСОБА_1 зі сплати аліментів на доньку ОСОБА_3 закрите (а.с.93).
        З копії довідки про доходи від 06.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «Завод сталевих профілів» на посаді обрубувача та загальна сума його доходу за період з 01.12.2018 року по 31.05.2019 року, за виключенням податків та зборів, утримання, становить 112229,47 грн. (а.с. 64).
        ОСОБА_2 уклала договір №1087/ІЕ-18 від 04.08.2018 року з Національним технічним університетом “Дніпровська політехніка”, згідно якого донька ОСОБА_3 навчається на контрактній основі, за очною (денною) формою навчання, за спеціальністю “Економіка”, для здобуття ступеню бакалавра з дати зарахування по 30.06.2022. Оплату за навчання, відповідно до договору, здійснює мати ОСОБА_2 (а.с. 49).
Згідно квитанцій з АТ КБ “ПриватБанк” від 04.08.2018, 19.09.2018, 30.10.2018, 02.12.2018, 02.01.2019 мати ОСОБА_2 здійснювала оплату за навчання доньки ОСОБА_3 в Національному технічному університеті “Дніпровська політехніка” в сумі 1100,00 грн. кожного місяця в період з серпня 2018 року по січень 2019 року на загальну суму 5500,00 грн. (а.с. 47-48).
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою – третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
       Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
       До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення біля моря чи на гірському курорті). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
       Згідно ч. 2, 3 ст. 185 Сімейного Кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Згідно роз`яснень, викладених у пункті 18 постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. 
       Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги, що обов`язки батьків з виховання та утримання дитини є рівними; зважаючи на часткове визнання відповідачем даного позову; враховуючи доведеність понесення позивачкою витрат на навчання доньки ОСОБА_5 , - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на утримання ОСОБА_10 , що спричинені необхідністю оплати за навчання у розмірі 2750,00 грн., що складає половину від загальної суми витраченої позивачем на навчання доньки в розмірі 5500,00 грн. (за період з серпня 2018 по січень 2019, тобто за час, коли донька була неповнолітньою). 
       Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що оплата за навчання не є розвитком здібностей дитини і не відноситься  до додаткових витрат на утримання дитини, є безпідставною.               
Судом першої інстанції правильно застосовано до даних правовідносин положення ст. 185 СК України, оскільки до січня 2019 року донька ОСОБА_5 навчалась в Національному технічному університеті “Дніпровська політехніка”, метою чого є розвиток здібностей дитини з подальшому здобуттям професії, у зв`язку з чим мати несла додаткові витрати (окрім загальних витрат на утримання дитини для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб) на дитину, яка в той період часу була неповнолітньою.
Самий лише факт навчання неповнолітньої дитини у вищому навчальному закладі не є підставою для відмови у стягненні на її утримання обгрунтованих та доведених додаткових витрат. 
За змістом частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 
Стягнення аліментів на навчання дитини, на підставі статті 199 СК України, можливе лише з набуттям дитиною повноліття. 
Таким чином, суд першої інстанції ухвалив в оскаржуваній частині законне, обгрунтоване та справедливе рішення. 
       Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2750,00 грн.
Тому, суд апеляційної інстанції справу в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 625,00 грн. - не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.
       Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом вимог матеріального чи процесуального закону, які б призвели до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів
       Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
       Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       Враховуючи положення ст. 375 ЦПК України, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення в частині. 
       Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року в оскаржуваній частині– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий Т.П. Красвітна
       
       Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова