Номер провадження: 33/813/1331/21
Номер справи місцевого суду: 522/14137/21 
Головуючий у першій інстанції Циб І.В. 
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді - Князюка О.В., 
за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2021 року в адміністративній справі відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок на користь держави. 
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду 29.09.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу відповідно до вимог якої, просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2021 року та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що постанова Приморського районного суду від 20.09.2021 року ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. Суд підійшов формально до вивчення обставин, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, а тому постанова суду підлягає скасуванню.
Апелянт зазначає, що нормативно-правові акти передбачають, що у випадку підозри стану наркотичного сп`яніння закон покладає на працівника поліції обов`язок провести огляд особи у медичному закладі. При чому, проходження огляду пропонується не лише усно, а також шляхом вручення водієві направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Та лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення такого медичного огляду, працівник поліції має право складати протокол за ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 пояснює, що був змушений прокинутись рано для того, щоб підвезти друга у лікарню, який хворіє на ДЦП, та ним було порушено правила дорожнього руху, а саме перетин подвійної суцільної смуги. При зупинці співробітниками поліції ОСОБА_1 визнав себе винним за дане правопорушення та не відмовлявся від оплати штрафу.
Проте, співробітниками поліції було запропоновано йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою тесту «Драгер» на що він погодився. Пізніше працівники поліції виявили бажання здійснити огляд його особистих речей та пасажира. Апелянт звертає увагу на те, що жодного протоколу обшуку транспортного засобу та вищевказаних речей складено не було.
ОСОБА_1 зауважує, що усі дії працівників патрульної поліції відносно нього та його пасажира проводились без залучення свідків, що саме стало і причиною відмови від проходження освідування у медичному закладі та є грубим порушенням закону.
Апелянт вважає, усі ознаки наркотичного спяніння, які були зазначені у протколі були бездумно переписані працівниками поліції з Інструкції.
Підсумовуючи викладене в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 звертає увагу суду на такі порушення співробітниками поліції норм закону при складання протоколу, а саме: відсутність огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також акту даного огляду, який повинен був бути долучений до матеріалів справи, та у якому повинні були бути вказані ознаки такого сп`яніння; відсутність направлення на огляд у медичний заклад; відсутність свідків, які повинні бути при складанні протоколу огляду водія, огляду його речей та обшуку його автомобіля та які повинні були зафіксувати дані факти відмови чи згоди водія у проходженні огляду в медичному закладі у складеному протоколі своїм підписом та поясненнями.
03 листопада 2021 року в судове засідання з`явився ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Пошали К.С., апеляційну скаргу підтримали, просили суд її задовольнити.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.
На підставі пунктів 2, 3 Розділу під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року N 1452/753 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:  наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);  звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;  сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;  почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також, бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України передбачена статтею 130 КУпАП.
Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 N 1395 (далі - Інструкція N 1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Наказом МВС України, МОЗ України N 1452/735від 09.11.2015 (далі - Інструкція N 1452/735).
Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Як вбачається з матеріалів справи Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.
Положеннями пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Як встановлено судом, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з перетином подвійної суцільної дорожньої розмітки 1.3. ПДР, за що відносно нього було складено відповідну постанову, що не заперечував й ОСОБА_1 в суді.
За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.
Так, чинним законодавством передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція).
Інструкція розділяє ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння.
Так Інструкцією передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Ознаки сп`яніння поліцейськими мають виявлятися під час спілкування з водієм, виходячи з його поведінки.
В своїх доводах, апелянт зазначив, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння в порушення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.
Однак, згідно п. 5 вказаного Порядку, в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС, зазначаються результати огляду, проведеного поліцейським. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому відсутні результати, які потрібно було б зазначати в акті огляду.
Стосовно посилання апелянта щодо бажання працівників поліції спочатку провести огляд на стан алкогольного сп`яніння, а потім провести огляд на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що це не відповідає дійсності. Оскільки, як вбачається з оглянутого відеозапису, дійсно, спочатку працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, однак під час спілкування з ОСОБА_1 в них виникла підозра, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, після чого вони запропонували йому пройти огляд на стан саме наркотичного сп`яніння та йому було безпосередньо запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Щодо відсутності в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану сп`яніння, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що відсутність його в матеріалах адміністративної справи, які були направлені з Полку управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, не спростовує той факт, що водію ОСОБА_1 було запропоновано працівниками поліції направитися на огляд в медичний заклад, з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, та факт відмови останнього від проходження на вимогу поліцейського такого огляду, що підтверджується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом.
Вина ОСОБА_1 саме у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписами на DVD-R диску «ALERUS», на яких зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 164037 від 10.07.2021 року, встановлено, що 10.07.2021 року о 05 год. 25 хв. в м. Одесі, вул. Успенська, 4, водій автомобіля «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , здійснив перетин подвійної суцільної лінії, дорожня розмітка 1.3, та знаходився з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі у встановленому порядку, з метою підтвердження стану наркотичного сп`яніння відмовився. Відео з нагрудного відеореєстратора 001884 (13), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис на DVD-R диску «ALERUS» з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку проведення освідування на стан наркотичного сп`яніння та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Відеозапис з нагрудних відеокамер працівників поліції, є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь якої особи та на якому зафіксовано достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій. Крім того, підтверджує обставини, викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення. Доказів, що цей відеозапис сфальсифіковано чи на ньому відображено інші обставини, матеріали справи не містять.
Зазначений відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року № 1231-IX до статті 266 КУпАП були внесені зміни, а саме частину другу викладено в такій редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення а також проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння з порушення норм законодавства у зв`язку з відсутністю свідків, оскільки матеріали справи містять відеозапис вказаних дій, що виключає необхідність залучення працівниками поліції свідків в даному випадку.
Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Посилання апелянта на перевищення службових обов`язків працівниками поліції не стосуються розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення та не виключають в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що огляд автомобіля правопорушника здійснювався з дозволу ОСОБА_1 та в його присутності.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Тому, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2021 року.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 О.В. Князюк