13.10.21
22-ц/812/1855/21
                                                          
МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 479/618/21
Провадження № 22-ц/812/1855/21
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :
головуючого - Темнікової В.І.,
суддів - Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 02 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Репушевської О.В., в приміщенні того ж суду, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Агрофірма Корнацьких", ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним, -
В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ "Агрофірма Корнацьких", ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК 088027, виданого 30.09.2003 року Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, йому на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823980400:02:000:0208, площею 5,1508 га, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.
У 2021 році він дізнався, що нібито ним укладено договір оренди зазначеної вище земельної ділянки з ТОВ «Агрофірма Корнацьких», а також, що вказаний договір вже пройшов державну реєстрацію.
З метою перевірки даного факту, він отримав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 250999086 від 02.04.2021 року, відповідно до змісту якої державним реєстратором Кам`яномостівської сільської рад Первомайського району Миколаївської області Калашнік Олесею Юріївною було зареєстровано Договір оренди землі № 179/К від 01.01.2005 року, укладений строком на 50 років між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_1 відносно належної останньому на праві власності зазначеної вище земельної ділянки.
Позивач стверджує, що ніколи не мав наміру укладати вище зазначений договір оренди землі з ТОВ «Агрофірма Корнацьких», вказаний договір ніколи не укладався та не підписувався ним. Більше того, він взагалі ніколи не бачив вказаного договору, оскільки відповідач йому примірник угоди не надавав.
В подальшому позивачу стало відомо, що зазначений вище договір оренди землі був укладений від його імені гр. ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності.
Позивач стверджує, що дійсно 11.10.2003 року ним видано довіреність на ім`я ОСОБА_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. та зареєстрована в реєстрі за № 8433.
Відповідно до змісту зазначеної довіреності, він доручив ОСОБА_2 бути його представником з усіма повноваженнями з питань користування належною йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 088027 від 30 вересня 2003 року земельною ділянкою площею 5,1508 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, для чого надав йому право представляти інтереси в будь-яких установах чи підприємствах, подавати від його імені заяви та інші документи, що стосуються виконання передбаченого в довіреності, укладати договори оренди, одержувати необхідні довідки, документи, розписуватись, а також вчиняти інші дії, пов`язані з цією довіреністю. При цьому дана довіреність була видана без зазначення строку її дії та кінцевої дати закінчення повноважень ОСОБА_2 .
Разом з тим, відповідно до ст. 67 ЦК УРСР (що діяв на момент видання доручення), якщо строк у довіреності не зазначений, вона зберігає силу протягом одного року з дня її вчинення.
Таким чином, спірний договір оренди землі, підписаний ОСОБА_2 від його імені 01.01.2005 року на підставі довіреності, був укладений вже після закінчення строку її дії.
Отже, договір оренди землі укладений з порушенням вимог частини третьої статті 238 ЦК України, та має бути визнаний недійсним з підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України, оскільки позивач не мав волевиявлення на укладення із відповідачем договору оренди землі № 179/К від 01.01.2005 року, та взагалі не знав про існування укладеного правочину. При цьому при підписанні спірного договору оренди землі повноваження ОСОБА_2 за довіреністю на представництво його інтересів вже закінчились.
На підставі викладеного просив визнати недійсним Договір оренди землі № 179/К від 01.01.2005 року, укладений між орендодавцем ОСОБА_1 в особі гр. ОСОБА_2 , діючого в його інтересах на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. та зареєстрованої в реєстрі за № 8433 від 11.10.2003 року, та орендарем ТОВ «Агрофірма Корнацьких», зареєстрований державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг міста Южноукраїнськ Миколаївської області Бернацькою Валерією Олександрівною, а також скасувати державну реєстрацію вказаного договору.
Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 02 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Агрофірма Корнацьких", ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним визнано неподаною та повернуто позивачу.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, позивач через свого представника - адвоката Кравченка О.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду від 02 серпня 2021 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В апеляційній скарзі зазначає, що 15 липня 2021 року суддею Кривоозерського районного суду Миколаївської області було винесено ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Агрофірма Корнацьких", ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Підставою залишення зазначеної позовної заяви без руху у своїй ухвалі суд першої інстанції вказав невідповідність її вимогам ст. 177 ЦПК України. Оскільки як зазначає суд, у своєму клопотанні про витребування доказів, поданому одночасно з позовною заявою, позивачем не надано доказів того, що він самостійно не може надати докази у справі, оскільки матеріали позовної заяви не містять належних доказів того, що позивач звертався за їх отриманням.
02 серпня 2021 року ухвалою суду позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ "Агрофірма Корнацьких", ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним визнана неподаною та повернута позивачу.
Апелянт вважає ухвалу суду від 02.08.2021 року незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Вказує, що з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору оренди землі недійсним і надав докази на підтвердження обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги які вважав за потрібне надати суду.
Питання доведеності заявлених позовних вимог вирішується судом під час ухвалення судового рішення, тому висновок суду про відсутність доказів при відкритті провадження, як підстава для повернення позовної заяви, є передчасним та таким, що не відповідає процесуальному законодавству.
Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Тобто подання наявних доказів є правом позивача, а щодо інших доказів, то суд першої інстанції міг уточнити під час проведення попереднього судового засідання. Проте, суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги і постановив передчасну ухвалу про повернення позовної заяви.
Крім того, на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, і ставити залежно від цього вирішення питання про прийняття позовної заяви.
Питання про належність і допустимість доказів, їх оцінку, суд має вирішувати в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а не на стадії відкриття провадження у справі. 
Тому вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Учасники процесу до судового засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст. 185 ЦПК України).
Постановляючи ухвалу, яка оскаржується, суд виходив з того, що ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 липня 2021 року позовна заява залишена без руху, так як за формою і змістом не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, та надано строк для усунення недоліків - десять днів з часу отримання копії ухвали.
Згідно поштового повідомлення №55104 0051349 6 ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано 17 липня 2021 року. Станом на 02 серпня 2021 року позивач вищезазначену ухвалу не виконав, недоліки не виправив.
Тому, посилаючись на положень ч.3 ст. 185 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду. 
Так, в ухвалі суду від 15 липня 2021 року про залишення позовної заяви без руху зазначено, що відповідно до положень ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). При цьому позивач разом з позовною заявою подав клопотання про витребування у:
- ОСОБА_2 довіреності, виданої ОСОБА_1 , посвідченої приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А., зареєстрованої в реєстрі за №8433 від 11 жовтня 2003 року;
- приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. довіреності, виданої ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрованої в реєстрі за №8433 від 11 жовтня 2003 року;
- Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" примірника Договору оренди землі №179/К від 01 січня 2005 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 ;
- у Відділі у Кривоозерському районі Головного управління Держгеокадастру Миколаївської області примірника Договору оренди землі №179/К від 01 січня 2005 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 ;
- у Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області належним чином завірену копію Договору оренди землі №179/К від 01 січня 2005 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 ..
Однак, оскільки позивачем до матеріалів справи не надано доказів того, що він самостійно не може надати докази у справі, оскільки матеріали позовної заяви не містять належних доказів того, що позивач звертався за їх отриманням, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.
Таким чином, дійшовши висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, суд на підставі ст. 185 ЦПК України залишив позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.
Між тим, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки викладені в ухвалі суду від 15 липня 2021 року про залишення позовної заяви без руху недоліки позовної заяви не свідчать про невідповідність позову ОСОБА_1 вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.
Подана ОСОБА_1 позовна заява по формі і змісту відповідає вимогам статей 175,177 ЦПК України, зокрема містить обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги. 
До позовної заяви позивачем згідно додатку були додані копія державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК № 088027 від 30.09.2003р., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 146574524 від 23.11.2018р., інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 250999086 від 02.04. 2021р., на які він посилався в тексті позовної заяви на обґрунтування своїх вимог. 
Також позивачем було разом з позовною заявою подано клопотання про витребування доказів, яких у нього не має.
Суд, зазначивши в ухвалі про залишення позовної заяви без руху про відсутність підстав для задоволення клопотання про витребування доказів, в резолютивній частині ухвали не зазначив про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів, тобто фактично не прийняв рішення з цього питання, проте зазначив про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.
Зі змісту ухвали вбачається, що недоліками позовної заяви є не надання доказів, оскільки суд посилався на ч.5 ст. 177 ЦПК України, згідно якої позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Проте, в подальшому, визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суд не врахував, що на стадії відкриття провадження у справі суддя згідно статей 175, 177, 185-187 ЦПК України перевіряє, чи має особа відповідно до ст. 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом відповідного права чи інтересу, чи відповідає форма та зміст заяви вимогам закону, чи дотримані правила підсудності та чи немає інших установлених законом перешкод для відкриття провадження у справі.
Оцінка доказів на стадії відкриття провадження недопустима. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, зокрема, під час підготовчого провадження, а у визначених законом випадках і під час розгляду справи в судовому засіданні.
Крім того, згідно п. 8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі не самі докази, що підтверджують кожну обставину позову, а тільки зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. 
Не врахував суд також те, що згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009р. суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску строку позовної давності та інших не передбачених законом підстав, адже сторони мають право надати докази і під час розгляду справи. З введенням в дію нового ЦПК України ці питання вирішуються в підготовчому судового засідання, в тому числі і з`ясовується, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин. Таким чином, саме в підготовчому судовому засіданні, а не під час вирішення питання про відкриття провадження по справі, вирішується питання про надання стороною доказів відповідної якості.
Оскільки згідно законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд, в свою чергу, покладено обов`язок повного та всебічного розгляду виниклих спорів, що можливо лише під час розгляду справи по суті, суддя при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі не має права давати оцінку наведеним позивачем доказам, їх достатності, вимагати надання додаткових доказів.
За такого не можна визнати, що оскаржувана ухвала постановлена у відповідності до цивільно-процесуального законодавства, а тому ухвала судді в силу п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви - поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду, в тому числі і для вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі у відповідності до вимог закону.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 02 серпня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 

Головуючий

Судді 

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2021 року