Справа № 462/1675/21                                Головуючий у 1 інстанції: Пилип`юк Г.М. 
Провадження № 33/811/906/21                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді – Белени А.В. 
за участю особи, яку притягнуто до адміністративної
відповідальності – ОСОБА_1 , 
представника-адвоката Джоджика І.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 19 липня 2021 року, 

встановив :

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 19 липня 2021 року, 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Україна, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривень.
ОСОБА_1  визнано винуватим у тому, що він 31 травня 2021 року о 15:30 год. по вул. Кондукторська, 66 у м. Львові, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння згідно висновку №001204 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 травня 2021 року. ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №198717 від 31 травня 2021 року.
На постанову судді Хархаліс В.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що оскаржувана постанова суду є незаконною, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, поверхневою, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу Драгер Алкотест 6810, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, а тому, вважає, що такий огляд проведений із порушенням положень ст. 266 КУпАП. Стверджує, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом. 
Крім того, на адресу Львівського апеляційного суду поступило клопотання ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови та скерування матеріалів справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 , підтриману його представником – адвокатом Джоджиком І.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №198717 від 31 травня 2021 року, висновком №001204 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 травня 2021 року; довідкою; копією постанови та відеозаписом з нагрудної камери відеореєстратора поліцейського та іншими матеріалами справи.
       Що стосується доводів апелянта про те, що «DRAGER Alkotest 6810»не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, то такі апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, міститься в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор «DRAGER Alkotest», в тому числі 6810, включений до вказаного переліку під № У 788-07,а відтак підстави вважати, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушеннями – відсутні.
Твердження апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.
З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд відхиляє клопотання ОСОБА_1 щодо направлення матеріали справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, оскільки таке не передбачено ст. 294 КУпАП, яка визначає порядок провадження в суді апеляційної інстанції та перелік прийнятих рішень за наслідками розгляду апеляційної скарги.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.    
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

        Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
         Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 19 липня 2021 року,  в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА