ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/966/20  Номер провадження 22-ц/814/1573/21	Головуючий у 1-й інстанції Косик  С.М.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді - доповідача   Дорош А. І.
Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.
при секретарі:  Коротун І. В. 
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
представник позивача – адвокат Ошека О.А. 
представник відповідача – адвокат Тимофеєва Ю.А.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» 

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2021 року, ухвалене суддею Косик С.М., повний текст складено - 27 квітня 2021 року 

та за апеляційними скаргами ОСОБА_1 

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2021 року, ухвалене суддею Косик С.М., повний текст складено - 27 квітня 2021 року 

та додаткове рішення Машівського районного суду Полтавської області від 06 травня 2021 року, ухвалене суддею Косик С.М., повний текст складено - 12 травня 2021

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «САВ -ДІСТРИБЬЮШН», в якому просила стягнути з відповідача на її користь 39 999,90 грн. на відшкодування майнової шкоди, заподіяної відповідачем через невиконання умов договору купівлі-продажу телевізора, та який не виконав приписи законодавства: не здійснив безоплатного усунення недоліків телевізора та 35 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з неможливістю подивитися сюжет про весілля її доньки та протиправною поведінкою відповідача, а також просила стягнути судові витрати, понесені у справі.

Позовна заява мотивована тим, що 23.07.2018 року між позивачем і відповідачем укладено договір купівлі-продажу № ФТ2-0160-24559707 на умовах товарного кредиту, предметом якого є телевізор SAMSUNG UE49NU8070UXUA, за який позивач сплатила разом з ПДВ 35 000,00 грн. Вказаний телевізор був прийняти позивачем за актом приймання-передачі та перевірений ОСОБА_1 лише на відповідність комплектації, натомість умовами договору купівлі-продажу не було передбачено умов перевірки товару саме щодо якості, а тому така перевірка не здійснювалася і позивач не мала та не заявляла претензій щодо якості. При передачі телевізора з його екрану не знімалися клейкі захисні стрічки, а сам телевізор був розміщений працівниками магазину відповідача так, що позивач бачила його екран лише збоку під кутом, що унеможливлювало його огляд повністю. Телевізор упаковувався в коробку для транспортування працівниками магазину, а потім саме вони винесли його з магазину та погрузили до автомобіля позивача. 23.07.2018 року позивач зі своїм чоловіком ОСОБА_2 привезли вказаний телевізор додому та занесли у будинок, під час транспортування коробка не падала, на неї теж нічого не падало, пакувальна коробка пошкоджень не мала. 24.07.2018 року позивач, її чоловік та ОСОБА_3 розпакували коробку з телевізором і, дотримуючись інструкції, не торкаючись до екрану, здійснили установку і підключення телевізора, після чого було знято дві бокові захисні стрічки та лише після цього позивачем було виявлено недоліки вказаного телевізора – сліди механічного пошкодження дисплею (матриці), яке знаходилося у верхній лівій частині дисплею та під захисними стрічками весь час до моменту підключення. Позивач вважає, що вказані механічні пошкодження виникли не після передання товару їй, як покупцеві, внаслідок порушень правил користування чи зберігання товару та до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи частини 2 статті 279 ЦК України, якими встановлено презумпцію відповідальності продавця за недоліки товару. 26.07.2018 року вона подала відповідачу заяву про виявлення недоліків вказаного товару та згоду на проведення експертизи причин і часу втрати якості продукції. Натомість, відповідач всупереч, у визначений частиною 4 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» триденний строк, не організував проведення експертизи вказаного телевізора, а замість цього організував недоречну переписку з метою імітації організації експертизи. 18.09.2018 року вона звернулася до відповідача з вимогою про безоплатне усунення недоліків вказаного товару у розумний строк та 28.09.2018 року відповідач письмово повідомив про відмову у задоволенні її заяви, як і послідуючих її заяв, чим порушив приписи пункту 4.1. договору купівлі-продажу №ФТ2-0160-24559707. Зазначає, що внаслідок недоліку товару, який є істотним, згідно з повідомленням авторизованого сервісного центру ТОВ «ВАКАН СЕРВІС», як і внаслідок того, що відповідач не усуває недолік, їй було завдано майнової та моральної шкоди. Майнова шкода полягає у тому, що вона так і не змогла скористатися за призначенням та тими послугами, які нею було придбано разом з телевізором, а саме послугою «Сервіс налаштування» та інтерактивним телебаченням. Моральна шкода полягає в тому, що вона придбала телевізор для підготовки та перегляду програми «4 весілля», де брала участь її донька. Також вона бажала просто мати якісний телевізор. З вини відповідача з 23.07.2018 року та до цього часу вона не може реалізувати вказані можливості, тож її страждання досі тривають. Боротьба з відповідачем за захист прав споживача відволікає її від звичайного життя, призводить до грошових витрат на правничу допомогу. Кошти їй також потрібні для відновлення здоров`я, оскільки вона потребує відновлення душевної рівноваги.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» про захист прав споживача – задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» на користь ОСОБА_1 35 000,90 грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. 

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що тягар доказування відсутності істотного недоліку товару покладений саме на відповідача, а останній не довів належну якість товару, відсутності в ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які звільняли б його від відповідальності, експертиза не містить висновків щодо причини виникнення недоліку товару, а висновки щодо ймовірності виникнення дефекту товару не є спроможними. Оскільки позивачем виявлено протягом встановленого гарантійного строку (наступного дня після придбання телевізора) недоліки товару, факт продажу відповідачем позивачу телевізора з недоліком – тріщини у вигляді плями в лівому верхньому кутку екрана, що суттєво впливає на якість зображення, не спростований відповідачем належними та допустимими доказами, тому суд визнав, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість товару неналежної якості, а саме телевізора SAMSUNG UE49NU8070UXUA у розмірі 35 000,90 грн. При цьому, ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, зокрема, спірного телевізора, протягом гарантійного строку, тому порушені права позивача як споживача підлягають поновленню саме відповідачем. Крім того, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 могла не побачити зазначений недолік товару під час придбання з огляду на те, що захисні стрічки по боках телевізора під час продажу товару не знімалися та були зняті вже при установці вдома у позивача. Також суд відхилив доводи представника відповідача відносно того, що недолік телевізора не є істотним, оскільки це спростовано заключенням сервісного центру. При цьому, суд прийшов до висновку про те, що вартість інтерактивного телебачення та послуги з його налаштування стягненню не підлягає, оскільки такі послуги не є складовими товару, не є його невід`ємною частиною та претензій до цих послуг позивач не має. У задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди 35 000,00 грн. відмовлено за недоведеністю.

Додатковим рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 06 травня 2021 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1200 грн.

Додаткове рішення мотивоване тим, що враховуючи положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатами Ошекою О.А. та Тимофеєвою Ю.А. професійної правничої допомоги сторонам у цій справі, участь представників в усіх судових засіданнях загальною тривалістю 18 годин, а також заяви сторін про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, понесених іншою стороною, оскільки фактично позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково на суму 35 000,90 грн, що становить 46% від заявленої суми, то суд, зважаючи на критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу кожній із сторін підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 12 000,00 грн. та підлягають взаємозаліку, тому, з відповідача на користь позивача стягнуто витрати на відрядження адвоката Ошеки О.А. у розмірі 1200,00 грн.

В апеляційній скарзі на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2021 року ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог - повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вимоги позивача стосувалися стягнення з відповідача 39 999,90 грн. на відшкодування майнової шкоди, заподіяної відповідачем тим, що він не виконав умов п.4.1. договору купівлі-продажу. Проте, судом першої інстанції самостійно було змінено заявлені позивачем вимоги та стягнуто з ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» вартість товару з підстав встановлення виключно судом наявності істотного недоліку. Звертає увагу, що до компетенції судових органів не належить вирішення питання про наявність чи відсутність у товарі недоліків або істотних недоліків. Вважає висновок суду першої інстанції про відхилення доводів представника відповідача щодо того, що недолік телевізора не є істотним, оскільки це спростовано заключенням сервісного центру, таким, що не узгоджується з матеріалами, які наявні у справі. Висновок суду першої інстанції про нібито наявність у товарі істотного недоліку не узгоджується з положеннями чинного законодавства, а саме п.12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначає, що законодавством встановлено певну обов`язкову сукупність ознак, при наявності яких можна вважати недолік істотним, і які у даному випадку відсутні. Крім того, Законом «Про захист прав споживачів» чітко встановлено, що передумовою визнання недоліку у товарі саме істотним є його попереднє усунення і після цього проявлення знову, а також обов`язкову наявність вини виробника. Тобто, сам по собі факт наявності недоліку у товарі не свідчать про те, що цей недолік є істотним і тягне за собою розірвання договору купівлі-продажу. Тільки сукупність чотирьох обов`язкових ознак недоліку дає підстави вважати його істотним недоліком із усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживачів та повернення грошових коштів, сплачених за товар. Вважає, що істотність недоліків ані судом першої інстанції, ані позивачем не доведена. Таким чином, у позивача не виникло право на розірвання договору купівлі-продажу з підстав наявності істотного недоліку, оскільки ознаки фактично наявного у товарі недоліку не відповідають ознакам встановленим п.12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак й з боку ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН», як сторони договору, не існувало порушень умов укладеного договору купівлі-продажу, зокрема й п.4.1., який покладений в основу позовних вимог. Крім того, зазначає, що під час придбання товару позивачу було продемонстровано справність виробу, його робота, у присутності позивача було здійснено перевірку споживчих властивостей товару, а після переходу права власності на товар було здійснено налаштування товару за договором послуг, вдруге продемонстровано товар, а саме: якість роботи товару з додатковими послугами, якість виконаних робіт на ввімкненому екрані, а також було підписано акт приймання якісно виконаних робіт. Звертає увагу, що висновком експерта ED-1725-6-1291.19 експертного товарознавчого дослідження рухомого майна, який є належним доказом у справі, встановлено, що наявний дефект можна виявити при включенні навіть із встановленими захисними плівками, оскільки найменша тріщина матриці призводить до порушення електронних зв`язків в середині неї, внаслідок чого поширюються полоси (непрацюючі елементи) на більшу частину матриці. Їх видно одразу при виведенні інформації на екран. Зазначає, що зібрані докази у справи свідчать про передачу позивачеві відповідачем товару в належному справному стані без будь-яких пошкоджень, що у свою чергу свідчить, що пошкодження виникли після передачі товару або під час транспортування позивачем до іншої області самостійно у багажнику власного легкового автомобілю з м. Харків до м. Карлівка Полтавської області, або під час його розпакування позивачем, або під час його установки та користування.
В апеляційній скарзі на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що послуги «Екстра Сервіс» Інтерактивне телебачення Сертифікат MEGAGO за передоплатою Кіно і ТБ: оптимальна та Сервіс «FoxMaster» налаштування SmartTVUltra на придбаний нею телевізор у відповідача не є складовими товару, не відповідає фактичним обставинам справи і фактично спростовується матеріалами справи, зокрема фіскальним чеком, актом приймання-передачі наданих послуг до договору, в яких зазначено, що активація сертифікату і налаштування вказаних опцій було здійснено саме на придбаному нею телевізорі, тобто після активації та налаштування вони стали складовою придбаного телевізора. Користуватися цією послугою вона могла б лише на тому телевізорі, на якому її налаштував відповідач. Доказів того, що вказані послуги не є складовою товару, відповідачем не надано. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди ОСОБА_1 зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо не надання мною належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я, не відповідають дійсності. Зазначає, що вимоги про стягнення моральної шкоди вона пов`язує із невиконанням відповідачем зобов`язань щодо усунення недоліків проданого ним їй телевізора, внаслідок чого вона з вини відповідача з 23.07.2018 року та до цього часу не може реалізувати можливості використання телевізора, не змогла у бажаний спосіб здійснити підготовку та перегляд телевізійної передачі «Чотири весілля», в якому приймала участь її донька, фото та відео весілля, боротьба з відповідачем за захист прав споживача відволікає її від звичайного життя, призводить до грошових витрат на правничу допомогу. Крім того, зазначала, що у неї погіршилось здоров`я, зокрема загострення онкологічного захворювання внаслідок постійного перебування в стресовому та депресивному стані

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Машівського районного суду Полтавської області від 06 травня 2021 року ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким здійснити розподіл її витрат на правничу допомогу та залишити без розгляду заяву відповідача про стягнення судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір її витрат на правову допомогу є спів- мірним з часом та обсягом, витраченими адвокатом на виконання відповідних робіт. Зазначає, що чинним процесуальним законом не передбачено, що сама по собі наявність заяв про зменшення вказаних витрат є підставою для їх зменшення, тому суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір її витрат на правничу допомогу з 25 875 грн. (37 500,00 грн. +18 750 грн.=56 250 грн.* 46%) до 12 000 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомоги з неї на користь відповідача, зазначає, що заява адвоката Тимофеєвої Ю.А. подана до суду з порушенням строків, передбачених ч.8 ст. 141 ЦПК України. До закінчення судових дебатів від відповідача чи від його представника до суду не надходило заяв про те, що протягом 5 днів з дня ухвалення рішення відповідачем будуть подані докази щодо надання правничої допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» позивач ОСОБА_1 посилається на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду в частині задоволених вимог.

У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_1 ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» просить залишити їх без задоволення, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволення позовних вимог.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, апеляційна скарга ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
       Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
       Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 23.07.2018 р. між   ОСОБА_1 , як покупцем, і Товариством з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», в особі уповноваженого представника Сизової О.В., яка діяла на підставі довіреності № 1-2979-9391 від 04.08.2017року, як постачальником, у письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу №ФТ2-0160-24559707 (на умовах товарного кредиту) (т.1 а.с. 39, 44-48).

Рішенням Машівського районного суду від 18.09.2019 року у справі № 531/210/19 розтлумачено вказаний договір та визначено зміст відповідних умов договору щодо сторони, яка здійснила продаж телевізора, та її прав та обов`язків і встановлено, що стороною продавця є ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» (т.1 а.с. 117-123). 

За видатковою накладною №ФТ2-0160-24559707 від 23.07.2018 року постачальник Товариство з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» передав, а ОСОБА_1 отримала телевізор SAMSUNG UE49NU8070UXUA та послуги налаштування на загальну суму 39 999,90 грн. (т.1 а.с. 43).

Оплата ОСОБА_1 коштів у розмірі 39999,90 грн. за зазначений вище телевізор та послуги з налаштування і інтерактивне телебачення підтверджується копією фіскального чеку (т.1 а.с. 40) та копією гарантійного талону (т.2 а.с. 25).

Телевізор SAMSUNG UE49NU8070UXUA та послуги налаштування на загальну суму 39 999,90 грн. були передані Товариством з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» ОСОБА_1 за актом приймання-передачі від 23.07.2018 року, в якому зазначено, що покупець не має претензій щодо якості та комплектності товару (т.1 а.с. 41,42).
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг до договору Сервіс «ФоксМастер» № 0160-0267111 від 23.07.2018 року, за яким послуги щодо активування сертифікату «MEGOGO» з передплатою «Кіно і ТБ», виконано в повному обсязі та вказаний сертифікат активований замовником (т.1 а.с. 238).

26.08.2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виявлення недоліків товару і про згоду на проведення експертизи (т.1 а.с. 60) та листом від 27.07.2018 року відповідач повідомив позивача про необхідність вказати, які саме недоліки товару виявлені для можливості організувати проведення експертизи (т.1 а.с. 61).

У заяві від 13.08.2018 року позивач знову звернулася до відповідача із заявою про виявлення недоліків і про згоду на проведення експертизи (т.1 а.с. 62-66) та листом від 17.08.2018 року відповідач відмовив позивачеві у безоплатному усуненні недоліків телевізора та його заміні на товар належної якості, посилаючись на те, що у заключенні авторизованого сервісного центру «Вакан» вказано про наявні механічні пошкодження телевізора та про відмову у проведенні гарантійного ремонту (т.1 а.с. 67).

17.09.2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій у зв`язку з виявленням протягом гарантійного строку недоліків телевізора, вимагала безоплатного усунення недоліків товару та на час ремонту надати телевізор аналогічної марки незалежно від моделі і виплатити неустойку за кожен день затримки виконання вимоги (т.1 а.с. 68,69).

Листом від 28.09.2018 року відповідач повідомив про незадоволення вимоги позивача щодо безоплатного усунення недоліків з посиланням на те, що на механічні пошкодження гарантійні зобов`язання виробника товару не розповсюджуються та такий товар не приймається на гарантійне обслуговування. Також відповідач звернувся до позивача щодо згоди на проведення експертизи та визначення експертної установи для проведення експертизи (т.1 а.с. 70).

13.08.2018 року позивач звернулася до відповідача з вимогами про безоплатне усунення недоліків телевізора або заміни на товар належної якості та 16.08.2018 року відповідач повідомив про направлення ним запитів до спеціалізованих експертних установ щодо проведення експертизи належного позивачу телевізора (т.1 а.с. 71-75).

06.08.2018 року авторизованим сервісним центром «Самсунг Електронікс Ко., ЛТД» було здійснено огляд і діагностику телевізора SAMSUNG UE49NU8070UXUA та за результатами було складено заключення № 10083218 про технічний стан обладнання, за змістом якого під час діагностики виробу виявлено сліди механічного пошкодження дисплею (матриці) телевізору, яке знаходить у верхній лівій частині дисплею. Початок дефекту розташований на відстані 2,5 см в ширину на 2 см в висоту у лівій частині. Відмовлено у гарантійному ремонті (т.1 а.с. 115,116).

Судом першої інстанції з листа директора ТОВ «ВАКАН Сервіс» встановлено, що причиною відмови у гарантійному ремонті телевізора є наявність механічного пошкодження LCD панелі та вказане механічне пошкодження є недоліком, який робить неможливим чи недопустимим використання вказаного товару відповідно до його цільового призначення. Недолік може бути усунутий та це потребує до 3 днів, коштує 18 750,00 грн. Вказаний недолік робить телевізор суттєво іншим, ніж передбачено договором (т.1 а.с. 114).

Як вбачається з акту ТОВ «ВАКАН Сервіс» № 10099999/9 від 14.07.2020 року (т.1 а.с. 195-198) при проведенні діагностики належного позивачу телевізора було виявлено: механічне пошкодження LCD панелі (матриці), прокольна тріщина від лівого верхнього кута до нижнього лівого, навколо тріщини відсутнє зображення та різнокольорові полоси, зигзагоподібна тріщина в центрі екрану, яка не пересікається з пошкодження з лівої сторони, під час транспортування тріщини збільшуються.

Оглядом, проведеним 02.11.2018 року Київським районним судом на виконання ухвали суду про забезпечення доказів у справі, встановлено: у лівому верхньому куті телевізора виявлено пошкодження матриці, у вигляді «сколу» розміром 4,5 см. Після ввімкнення телевізора в електромережу у верхньому лівому куті було виявлено механічне пошкодження у вигляді «точечного удару» на відстані 2,5 см від лівого краю та зверху 1,7 см. Зображення спотворено на площі телевізора 20 см х 19 см, до низу звужується (т.1 а.с. 136-138).

11.03.2019 року на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 29.12.2018 року у справі № 552/6240/18 ОСОБА_1 передала представнику ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» Поплавському Р.В. телевізор SAMSUNG UE49NU8070UXUA для проведення експертизи (т.2 а.с. 28) та 12.03.2019 року вказаний телевізор був переданий відповідачем до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» (т.2 а.с. 210) та 12.03.2019 року телевізор був переданий ТОВ «Судова незалежна експертиза України» до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» для організації проведення експертизи телевізора SAMSUNG UE49NU8070UXUA.

Висновком експерта ТОВ «Судова незалежна експертиза України» Цепи Ю.В. №ED -1725-6-1291.19 від 02.04.2019 року виявлено недоліки телевізора у вигляді тріщин матриці екрану у лівому верхньому куті, які проявляються у вигляді плями, що має чіткі контури на чорному фоні, та продовжується у дугоподібну тріщину, яка поширюється від верхнього лівого кута матриці до нижнього кута. Виявлений недолік матриці телевізора, країна виробник Росія, не вважається істотним у відповідності до ч.12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживача». Недолік телевізора має механічний характер у вигляді точкового впливу на поверхні екрана телевізору в лівому верхньому куті предметом невеликої площі з зовнішнього боку екрану. Найімовірніше виник з підстав транспортування/зберігання із порушенням вимог виробника (без пакування) або монтажу не у відповідності до інструкції виробника або експлуатації із допущенням механічного впливу на екран. Встановити дату (час) виявлення дефекту неможливо. Наявний дефект можна виявити при включенні навіть із встановленими захисними наліпками, оскільки найменша тріщина матриці призводить до порушення електронних зв`язків всередині неї, внаслідок чого поширюються полоси (непрацюючі елементи) на більшу частину матриці. Їх видно одразу при виведенні інформації на екран. При наявній тріщині матриці вона може поширюватися на нові ділянки матриці при натисканні на пошкоджені ділянки у т.ч. удари (вібрацію) упакованого товару навіть із дотриманням вимог щодо транспортування та пакування. Виникнення тріщин можливе при транспортуванні із порушенням вимог виробника, у т.ч. допущення падіння, притискання (т.1 а.с. 97-103).

Експерт ОСОБА_4 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що у квітні 2019 року від ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» надійшло клопотання про проведення експертизи з приводу походження недоліків товару та чи є такі недоліки істотними. Телевізор надійшов до експертної установи в належному упакуванні. При проведенні експертизи нею був залучений спеціаліст, який проводив більш детальний огляд товару та має спеціальні знання, оскільки вона не володіє знаннями, щоб встановити причини та походження пошкоджень. Місце розташування пошкодження було захищене, тому не могло виникнути при належному транспортуванні, але в разі транспортування без упаковки, при монтажу могло виникнути. Було виявлено у лівому верхньому куті тріщину матриці, заміри не проводилися, при роботі це пошкодження спотворювало зображення. Також повідомила, що склала висновок про те, що недолік не істотний, оскільки ремонт може бути проведений менш ніж за 14 днів, про це повідомлено у висновку сервісного центру та акті спеціаліста, який також вважав що відсутній виробничий брак. Зауважила, що встановити час, коли виник недолік, неможливо.
Натомість з акту огляду інженера-електротехніка-дослідника ОСОБА_5 від 22.03.2019 року, на який посилається експерт (т. 3а.с. 76,77), судом першої інстанції встановлено, що спеціалістом також було проведено зовнішній огляд телевізора, встановлено наявність тріщини матриці у лівому верхньому куті, які проявлялися у вигляді плями, що мала чіткі контури на чорному фоні та продовжувались у дугоподібну тріщину, яка поширилась від верхнього лівого кута матриці до лівого нижнього кута, при цьому пошкодження зовнішнього шару екрану були відсутні. Наявна тріщина матриці призвела до порушення електронних зв`язків, що в свою чергу проявляється численними артефактами (темними смугами) при відображенні на екрані телевізора. При огляді телевізора із встановленими захисними наліпками встановлено, що місце появи тріщини (верхній лівий кут) перекривається лівою захисною наліпкою. Разом з тим, дугоподібна тріщина виходить за контур захисної наліпки. Також зазначено, що причиною появи тріщини є механічний точковий вплив на поверхню екрану телевізора в лівому верхньому куті предметом невеликої площі з боку екрану та зазначено ймовірні обставини, за яких міг утворитися дефект. Також зауважено, що виявити тріщину при увімкненому телевізорі із виведеною на екран інформацією можливо незалежно від наявності захисних наліпок, при вимкненому стані з наліпками – складно.

Судом першої інстанції встановлено, що тягар доказування відсутності істотного недоліку товару покладений саме на відповідача, а останній не довів належну якість товару, відсутності в ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які звільняли б його від відповідальності, експертиза не містить висновків щодо причини виникнення недоліку товару, а висновки щодо ймовірності виникнення дефекту товару не є спроможними.

Отже, оскільки позивачем виявлено протягом встановленого гарантійного строку (наступного дня після придбання телевізора) недоліки товару, факт продажу відповідачем позивачу телевізора з недоліком – тріщини у вигляді плями в лівому верхньому кутку екрана, що суттєво впливає на якість зображення, не спростований відповідачем належними та допустимими доказами, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість товару неналежної якості - телевізора SAMSUNG UE49NU8070UXUA у розмірі 35 000,90 грн. Оскільки ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, зокрема, спірного телевізора, протягом гарантійного строку, тому порушені права позивача як споживача підлягають поновленню саме відповідачем. 

В контексті доводів відповідача про те, що гарантійний строк не розповсюджується на механічні пошкодження, судом першої інстанції враховано правовий висновок Верховного Суду у справі №751/7892/17 від 01.07.2020 року про те, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець зобов`язаний прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Так, Верховний Суд нагадав, що відповідно до ч. 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець або виробник доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. 
Проте, відповідачем не доведено, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_1 могла не побачити зазначений недолік товару під час придбання з огляду на те, що захисні стрічки по боках телевізора під час продажу товару не знімалися та були зняті вже при установці телевізора вдома у позивача.

Також суд першої інстанції відхилив доводи представника відповідача про те, що недолік телевізора не є істотним, оскільки це спростовано заключенням сервісного центру.

В частині позовних вимог позивача про стягнення вартості інтерактивного телебачення та послуги з його налаштування, то суд першої інстанції прийшов до висновку, що вони стягненню не підлягають, оскільки такі послуги не є складовими товару, не є його невід`ємною частиною та претензій до цих послуг позивач не має.

В частині позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, то суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у неї погіршився стан здоров`я. Надана позивачем квитанція про оплату її чоловіком ОСОБА_2 туристичних послуг, а саме поїздки до Туречини у розмірі 57 500,00 грн (т.1 а.с. 199), не містить відомостей про вид туристичного пакету та особу, яка скористалася такою послугою. Не надано доказів і того, що позивач не змогла підготуватися до програми "Чотири весілля", оскільки її донька участь у вказаній програмі приймала.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» про відшкодування моральної шкоди 35 000,00 грн. відмовлено за недоведеністю.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення вартості телевізора 35 000,90 грн. та не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог простягнення вартості інтерактивного телебачення та послуги з його налаштування, про стягнення моральної шкоди, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 цього Закону, гарантійний строк - це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Підставою для задоволення вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому. 

Істотним недоліком Закон називає такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 частини першої статті 1 Закону).

Згідно статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Позивачем заявлено позовну вимогу про повернення сплачених за товар коштів. Тобто, предметом доказування у даній справі є встановлення наявності підстав для розірвання договору купівлі продажу, якими у відповідності до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», є виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи.

Відповідно до статті 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості товару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього.

Частиною 2 статті 675 ЦК України визначено, що договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2018 року у справі № 215/46/16-ц, під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Згідно матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 , виявивши недоліки придбаного 23.07.2018 року товару, а саме телевізора SAMSUNG UE49NU8070UXUA, надіслала 26.07.2018 року на адресу відповідача заяву про виявлення недоліків товару і про згоду на проведення експертизи (т.1 а.с. 60). Крім того, ОСОБА_1 06.08.2018 року здала в сервісний центр «Вакан» для проведення діагностики вказаний телевізор (т.1 а.с. 116), за результатами якої виявлено сліди механічного пошкодження дисплею (матриці) телевізору. Пошкодження знаходяться у верхній лівій частині дисплею. Початок дефекту розташований на відстані 2,5 см в ширину на 2 см в висоту у лівій верхній частині.

Крім того, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 грудня 2018 року у справі №552/6240/18, з посиланням на ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», було зобов`язано ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» за свій рахунок організувати проведення експертизи телевізора SAMSUNG UE49NU8070UXUA, який придбаний ОСОБА_1 23 липня у магазині «Фокстрот» ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН».

На виконання вказаного рішення було проведено експертне товарознавче дослідження рухомого майна, а саме телевізора SAMSUNG UE49NU8070UXUA, за результатами якого складено висновок експерта №ED-1725-6-1291.19 від 02 квітня 2019 року (т.1 а.с 97-100).

Разом з цим, згідно акту сервісного центру «Вакан» №10099999/9 від 14 липня 2020 року встановлено, пошкодження LCD панелі (матриці), прокольна тріщина від лівого верхнього кута до нижнього лівого, навколо тріщини відсутнє зображення та різнокольорові полоси, зигзагоподібна тріщина в центрі екрану, яка не пересікається з пошкодженням з лівої сторони, під час транспортування тріщини збільшуються. (т.1 а.с. 195-198).

З врахування викладеного колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, судом першої інстанції правильно враховано, що тягар доказування відсутності істотного недоліку товару покладений саме на відповідача, а останній не довів належну якість товару, відсутності в ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які звільняли б його від відповідальності.

На момент розгляду справи судом першої інстанції недоліки телевізора є істотними в розумінні Закону України «Про захист прав споживача», оскільки виявлені недоліки роблять неможливим, недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, що підтверджується актом сервісного центру «Вакан» №10099999/9 від 14 липня 2020 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що є правильним висновок суду першої інстанції  про  стягнення з відповідача на користь позивача вартостітелевізора 35 000,90 грн.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції про відмову у стягненні вартості інтерактивного телебачення та послуги з його налаштування, виходячи з наступного.

Згідно договору купівлі-продажу № ФТ2-0160-24559707 від 23 липня 2018 року предметом купівлі-продажу є телевізор SAMSUNG UE49NU8070UXUA, послуги налаштування «Екстра сервіс» та інтерактивне телебачення сертифікат «MEGOGO» з передплатою «Кіно і ТБ» (т.1 а.с. 39).

Згідно видаткової накладної №ФТ2-0160-24559707 від 23.07.2018 року постачальник Товариство з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» передав, а ОСОБА_1 отримала телевізор SAMSUNG UE49NU8070UXUA та послуги налаштування на загальну суму 39 999,90 грн. (т.1 а.с. 43).

Оплата ОСОБА_1 коштів у розмірі 39999,90 грн. за зазначений вище телевізор та послуги з налаштування і інтерактивне телебачення підтверджується копією фіскального чеку (т.1 а.с. 40) та копією гарантійного талону (т.2 а.с. 25).

Телевізор SAMSUNG UE49NU8070UXUA та послуги налаштування на загальну суму 39 999,90 грн. були передані Товариством з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» ОСОБА_1 за актом приймання-передачі від 23.07.2018 року (т.1 а.с.41,42).

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг до договору Сервіс «ФоксМастер» № 0160-0267111 від 23.07.2018 року, за яким послуги щодо активування сертифікату «MEGOGO» з передплатою «Кіно і ТБ» виконано у повному обсязі та вказаний сертифікат активований замовником (т.1 а.с. 238).

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості інтерактивного телебачення та послуги з його налаштування з підстав того, що ці послуги не є складовими товару, не є його невід`ємною частиною та претензій до цих послуг позивач не має, є неправильним, оскільки ці послуги не могли бути використані позивачем окремо без наявності телевізора, у зв`язку з пошкодженням телевізора цими послугами позивач не скористалася, ці послуги обмежені строком їх дії, тобто вартість інтерактивного телебачення та послуг за його встановлення є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» 23 липня 2018 року, програмне забезпечення «МЕGOGO.NET Кіно та ТБ» було встановлене та активоване за допомогою ліцензійних ключів активації (які не придатні для повторного використання) саме на телевізор SAMSUNG UE49NU8070UXUA, придбаний позивачем, тому вказані вимоги підлягають повному задоволенню.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заподіяної моральної шкоди у розмірі 35 000,00 грн., колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1- 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
2. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав власності, передбачено також частиною третьою статті 386 ЦК України (у тому числі прав на інші права, зокрема права вимоги до банку про повернення вкладу).

Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону про захист прав споживачів).

При цьому, колегія суддів враховує правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року у справі №216/3521/16-ц, згідно якого Закон про захист прав споживачів не містить застережень про те, що моральна шкода споживачу відшкодовується лише у разі завдання шкоди його здоров`ю чи життю. 

Надані докази та встановлені фактичні обставини справи дають підстави вважати, що позивачу ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичних, душевних та психічних стражданнях ОСОБА_1 , яких вона зазнала у результаті придбання пошкодженого телевізора, тривалому невиконанні відповідачем її законних вимог по поверненню грошових коштів, що призвело до необхідності звернення до суду, витрат часу для відновлення порушених прав і інтересів позивача. 

Виходячи з засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості моральна шкода підлягає частковому задоволенню, яку колегія суддів оцінює у 3 000,00 грн., яка підлягає стягненню з ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» на користь ОСОБА_1 . 

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення суду першої інстанції від 06 травня 2021 року, колегія суддів зазначає, що з врахуванням п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 

Згідно ч. 1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

По справі вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням пропорційності задоволення позовних вимог з відповідача ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 666 грн.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно матеріалів справи, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, з якого вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу складають 30 000,00 грн., витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи - 10 000,00 грн., витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів – 5 000,00 грн., витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідний для розгляду справи або підготовки справи до її розгляду – 5 000,00 грн., витрати позивачки та її представників, що пов`язані з явкою до суду – 5 000,00 грн., всього 55 000 грн. (а.с.34 т.1).

Крім того, 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 надано суду першої інстанції заяву щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу. На підтвердження вказаних судових витрат надано належним чином завірені копії договору про надання правової допомоги, додаткової угоди від 05 травня .2020, звіт адвоката з детальним описом виконаних робіт надання правничої допомоги та часу їх тривалості, розрахунок розміру гонорару відповідно до умов договору від 05.05.2020 року і доповнень до нього, розписку щодо сплати ОСОБА_1 адвокату Ошеці О.А. 1200 грн – добові за два відрядження до суду першої інстанції (т. 3 а.с. 94-110).

Згідно розрахунку розміру гонорару відповідно до умов договору від 05.05.2020 р. і доповнень до нього за правничу допомогу, надану ОСОБА_1 адвокатом Ошека О.А., основна частина гонорару становить 37 500,00 грн. та додаткова - 18 750,00 грн. (гонорар успіху).

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що гонорар успіху представника позивача – адвоката Ошеки О.А. відшкодуванню не підлягає.
Крім того, згідно матеріалів справи, а саме у відзиві на позовну заяву ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи та додано документи на підтвердження повноважень представника, а саме копію ордеру адвоката Тимофєєвої Ю.А. згідно договору про надання правової допомоги від 19.08.2020 року та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (т. 1 а.с. 232, т.2 а.с. 8,9). 

26 квітня 2021 року ТОВ «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» направило на адресу суду першої інстанції заяву про надання відповідачем доказів про вирішення питання про розподіл судових витрат. На підтвердження вказаних судових витрат надано належним чином завірені копії договору б/н від 19 серпня 2020 року про надання правової допомоги, перелік узгоджених доручень у цивільній справі № 531/966/20, звіт про надання правової допомоги згідно договору від 19.08.2020 року (т.3 а.с. 127-137), тобто з дотриманням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає подання доказів щодо надання правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву, як вбачається із матеріалів справи, а саме у відзиві на позов відповідач надав орієнтовний розрахунок судових витрат, які поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (т.1 а.с. 232).

Сторонами до суду першої інстанції подано клопотання про зменшення розміру витрат (т.3 а.с. 148-153, 154-162), які не заслуговують на увагу, оскільки сторонами не доведено неспіврозмірність та необґрунтованість заявленого кожним з них розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає, що надані сторонами документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, а саме ОСОБА_1 – 37 500 грн., а ТОВ «САВ– ДІСТРИБЬЮШН» - 30 500 грн. Вказаний розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та підлягає розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Розмір задоволених позовних вимог ОСОБА_1 складає 57,3%, тому, з врахування пропорційності та взаємозаліку понесених витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 464 грн. 

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 

Згідно п.4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права. 

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381 – 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги  ОСОБА_1 - задовольнити частково, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» - залишити без задоволення.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості інтерактивного телебачення та послуги з його налаштування та моральної шкоди, додаткове рішення Машівського районного суду Полтавської області від 06 травня 2021 року– скасувати і ухвалити нове рішення в цій частині. 

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ – ДІСТРИБЬЮШН» про стягнення вартості інтерактивного телебачення та послуги з його налаштування – задовольнити, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди – задовольнити частково. 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» на користь ОСОБА_1 вартість інтерактивного телебачення та послуги з його налаштування у розмірі 4 999,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.

В іншій частині позовних вимог – відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» на користь держави судовий збір в розмірі 666,00 грн. 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8 464 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2021 року.

СУДДІ:                А. І. Дорош         О. А. Лобов                 В. М. Триголов