ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1809/21 Справа № 213/3116/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 листопада 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Павленко В.В. на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 листопада 2021 року щодо
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП,-
за участю:
захисник Страх В.О.
в режимі відеоконференції:
       потерпілого ОСОБА_1 
представника потерпілого                                Павленко В.В.

ВСТАНОВИВ:
       За цією постановою суду провадження у справі щодо ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Суд дійшов висновку, що не знайдено жодного доказу того, що водій ОСОБА_2 порушила пункти 10.1, 16.6 ПДР України, оскільки судом не встановлена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності немає - за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 

В апеляції:
- представник потерпілого просить постанову скасувати та винести нову, якою визнати винною  ОСОБА_2  у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КупАП, провадження по справі закрити, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги посилається на те, що суд не надав жодної оцінки поясненням ОСОБА_3 ,схемі ДТП, протоколу серії ААБ №275538 від 09.08.2021, не зазначив своїх висновків щодо їх належності, та не вмотивував чому вказаними доказами не доведена винуватість  ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, обмежився тільки їх переліченням.
Вважає, що матеріалами справи винуватість ОСОБА_2 підтверджена в повному обсязі.
Звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були присутні на місці ДТП, та до їхніх показань суд мав віднестись критично.
Вислухавши потерпілого ОСОБА_1 та його представника - адвоката Павленко В.В., які підтримали доводи і вимоги своєї апеляції, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Страх В.О., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, вважаю вимоги апеляції такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Однак, апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції, належним чином не з`ясував обставини щодо вчинення  ОСОБА_2   інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП., оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність доказів того, що ОСОБА_2 порушила п.п. 10.1., 16.6 Правил дорожнього руху є хибними і такими, які не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП.
Так, суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення, обґрунтував своє рішення тим, що водій ОСОБА_2  виїхала на регульоване перехрестя вулиці Збагачувальна - автошлях Р74 на зелений сигнал світлофору, зупинилась, пропускаючи зустрічні транспортні засоби та на жовтий сигнал світлофора, перебуваючи на перехресті, закінчувала виконувати маневр повороту, у той час як водій маршрутного таксі Mercedes Benz перетнув перехрестя на заборонений для нього жовтий сигнал світлофора саме в той момент, коли ОСОБА_2  вже завершувала свій маневр, проте не дав їй його завершити та допустив з нею зіткнення. 
Враховуючи наведене, вважаю вказані висновки суду першої інстанції, хибними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки такі висновки суду є суперечливими і не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах справи.
Як встановлено матеріалами справи, водію  ОСОБА_2  інкримінується порушення, вимог п.п. 10.1., 16.6 Правил дорожнього руху України, котре виразилося в тому, що вона на регульованому перехресті виконуючи маневр лівого розвороту на зелений сигнал світлофору не дала дорогу та допустила зіткнення з автомобілем "Мерседес Бенц"  НОМЕР_1 під керуванням водія  ОСОБА_1 , який на перехресті рухався прямо на зелений сигнал світлофора, чим порушила п. 10.1, 16.6 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Згідно вказаного вище п.10.1 Правил Дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п.16.6 цих Правил, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Згідно пояснень ОСОБА_2 , рухаючись на зелений сигнал світлофору, вона повернула ліворуч, та перетнувши колії, зупинилась пропустив зустрічній транспорт та на жовтий сигнал світлофору почала здійснювати поворот ліворуч, на її думку закінчувати маневр.
Проте, виходячи з цих показів, водій ОСОБА_2 перетнувши колії зупинилась, пропускаючи транспортні засоби, які рухались в зустрічному напрямку, а тому вона не закінчувала маневр, і далі після зупинки почала передчасний рух на заборонений жовтий сигнал світлофору, не впевнившись в безпеці руху.
Водій маршрутного таксі ОСОБА_1 пояснив, що водій ОСОБА_2 , повертаючи ліворуч не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху не надала дорогу "Мерседес Бенц" НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головному напрямку на зелений сигнал світлофора та побачивши автомобіль під керування ОСОБА_2 намагався різко загальмувати, проте не вдалося уникнути зіткнення.
Дані пояснення підтверджуються схемою ДТП і наявною локалізацією пошкоджень автомобілів, яка зазначена в схемі, згідно якої в автомобілі "Лада" пошкоджено праву бокову частину авто, а в автомобіля "Мерседес Бенц" пошкоджено передню частину авто, що не заперечується і учасниками ДТП, і, що підтверджує, що ОСОБА_2 перед зміною напрямку руху, а саме повертаючи ліворуч не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху не надала дорогу транспортному засобу, що рухаються в зустрічному напрямку, що є порушенням п.п. 10.1, 16.6 ПДР України .
Аналогічні письмові покази були надані свідком ОСОБА_6 , який пояснив, що рухався в маршрутному таксі №210 під`їжджаючи до вул. Збагачувальної на регульованому перехресті горів зелений сигнал світлофора, потім зверху зі сторони ККГОК їхала Лада НОМЕР_3 теж на зелений сигнал та повертаючи ліворуч, не надала перевагу в русі водію маршрутки. Водій намагався уникнути зіткнення, а саме здійснив екстрене гальмування, ДТП уникнути не вдалось.
Вищезазначені пояснення водія  ОСОБА_1  та свідка ОСОБА_6 є логічними, послідовними, детально відображають обставини ДТП і в повному обсязі узгоджуються з даними, які містяться в матеріалах справи.
Крім того, зазначені ними обставини не спростовуються і показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , наданих ними у суді першої інстанції.
Таким чином, факт порушення водієм  ОСОБА_2  вимог Правил дорожнього руху України (п.10.1, п.16.6), в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 09.08.2021 р. серії ААБ № 275538, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, та де наведено обставини вчинення водієм ОСОБА_2 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, схемою місця ДТП, яка складена співробітниками патрульної поліції та підписана водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без зауважень від водіїв, де зафіксовано місце події, розташування транспортних засобів, їх напрямок руху та спричинені механічні пошкодження транспортних засобів.
Розташування на схемі автомобілів, локалізація їх пошкоджень об`єктивно свідчать про те, що водій  ОСОБА_2  почала маневр наліво та здійснюючи потім розворот не впевнилась в безпеці свого руху, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів.
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою факту порушення водієм ОСОБА_2 , вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з наслідками ДТП - спричинення пошкоджень транспортним засобам та кваліфікується за ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Досліджені та перевірені апеляційним судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Таким чином, встановлено, що 09.08.2021 року, ОСОБА_2 , о 10-40 год. в м. Кривий Ріг на регульованому перехресті вулиці Збагачувальна та автошляху Р74, керуючи автомобілем ВАЗ 11194-110-30, д.н. НОМЕР_2 , виконуючи маневр лівого розвороту на зелений сигнал світлофору не дала дорогу та допустила зіткнення з автомобілем "Мерседес Бенц" НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який на перехресті рухався прямо на зелений сигнал світлофора, чим порушила п. 10.1, 16.6 ПДР України. 
З огляду на викладене, вина  ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а її дії слід кваліфікувати за ст. 124КУпАП, як порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а відтак, постанова судді районного суду підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови, якою  ОСОБА_2  необхідно визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, враховую, що вчинення водієм  ОСОБА_2  ДТП мало місце 09.08.2021 року, а тому відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, на момент прийняття даної постанови спливли строки накладення адміністративного стягнення, що згідно п.7 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у цій справі.
Керуючись п. 7 ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Павленко В.В. - задовольнити.
Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 листопада 2021 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - скасувати. 
Постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 О.М.Кононенко