Ухвала
 
28 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 450/2784/17
провадження № 61-13828ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області на постанову Львівського апеляційного суду від 06 травня 2021 року у справі за позовом Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області правонаступником якої є Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні належними територіальній громаді землями загального користування шляхом знесення самочинно залитого фундаменту огорожі, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2017 року Лапаївська сільська рада Пустомитівського району Львівської області правонаступником якої є Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області звернулася до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просила усунути перешкоди у користуванні належними територіальній громаді с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області землями загального користування на АДРЕСА_1 , площею 0,0128 га, які самовільно зайняті відповідачем та розташовані зі сторони належної на праві приватної власності ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий номер 4623683700:01:001:0233, призначеної для ведення особистого селянського господарства та площею 0,0008 га, які самовільно зайняті відповідачем та розташовані зі сторони належної на праві приватної власності ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий номер 4623683700:01:001:0234, призначеної для ведення особистого селянського господарства шляхом зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок знести (демонтувати) фундамент огорожі, встановлений нею на землях загального користування на АДРЕСА_1 лінійним розмірам за рухом годинникової стрілки: 6,36 м; 20,19 м; 6,29 м зі сторони належної їй на праві власності земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий номер 4623683700:01:001:0233, призначеної для ведення особистого селянського господарства та лінійним розміром за рухом годинникової стрілки: 0,42 м; 18,08 м; 0,51 м зі сторони належної їй на праві власності земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий номер 4623683700:01:001:0234, призначеної для ведення особистого селянського господарства.
 
Пустомитівський районний суд Львівської області заочним рішенням                                   від 28 листопада 2018 року позов задовольнив. Зобов`язав ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні землями загального користування на АДРЕСА_1 , лінійним розміром за рухом годинникової стрілки: 6,36 м; 20,19м; 6,29 м зі сторони належної їй на праві власності земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий номер 4623683700:01:001:0233, призначеної для ведення особистого селянського господарства, та лінійним розміром за рухом годинникової стрілки: 0,42 м; 18,08 м; 0,51 м зі сторони належної їй на праві власності земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий номер 4623683700:01:001:0234, призначеної для ведення особистого селянського господарства, шляхом знесення самочинно залитого фундаменту огорожі. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. 
 
Львівський апеляційний суд постановою від 06 травня 2021 року заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2018 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. 
 
13 серпня 2021 року Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 06 травня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2021 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 06 травня 2021 року за клопотанням Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику слід було надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів, а також надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 0306307323950 заявник отримала вказану ухвалу 14 вересня 2021 року.
 
23 вересня 2021 року на виконання вимог вказаної ухвали Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області подала засобами поштового зв`язку уточнену редакцію касаційної скарги та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, яка мотивована тим, що повний текст постанови апеляційного суду від 06 травня 2021 року надійшов на адресу заявника 09 червня 2021 року. 30 червня 2021 року Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області подала касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 06 травня 2021 року, тобто протягом тридцяти днів з дня отримання оскаржуваного судового рішення. Однак, ухвалою Верховного Суду від 07 липня            2021 року дану касаційну скаргу повернуто заявнику у зв`язку з тим, що вона підписана сільським головою Гутником В. С., а доказів його повноважень не надано. Вказана ухвала була отримана Зимноводівською сільською радою 20 липня                   2021 року. Згодом, 13 серпня 2021 року Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області вдруге звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 06 травня 2021 року. Після отримання ухвали Верховного Суду від 07 липня 2021 року Зимноводівська сільська рада не змогла негайно подати касаційну скаргу, оскільки відповідно до наказу                    від 19 липня 2021 року № В-01 представник Зимноводівської сільської ради - адвокат Якимишин О. З. з 20 липня 2021 року до 23 серпня 2021 року перебувала у відпустці. У зв`язку з тим, що всі матеріали по даній справі знаходились у адвоката, а вона 20 липня 2021 року відбула у відпустку і перебувала за межами Львівської області до 12 серпня 2021 року, у Зимноводівської сільської ради не було можливості подати касаційну скаргу раніше. Касаційна скарга була надіслана до Верховного Суду відразу на наступний день після повернення адвоката Якимишин О. З. до м. Львова.
 
На підтвердження наведеного надано копію договору про надання правової допомоги            від 03 червня 2019 року та наказ Адвокатського об`єднання «Правнича ліга «Аргумент» від 19 липня 2021 року № В-01. 
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у цій справі судового рішення та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.
 
Разом із цим, Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області в уточненій редакції касаційної скарги, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 06 травня 2021 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
Касаційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Тлумачення вказаних норм ЦПК України дозволяє зробити висновок, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
 
В уточненій касаційній скарзі Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не наводить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судового рішення. Виключно посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків, визначених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 393 ЦПК України питання про залишення касаційної скарги без руху суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
 
У відведений судом строк та станом на 28 жовтня 2021 року вимоги ухвали заявником не виконано, недоліки касаційної скарги не усунуто, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому наявні підстави для її повернення заявнику.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити Зимноводівській сільській раді Львівського району Львівської області строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду                             від 06 травня 2021 року.
 
Касаційну скаргу Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області на постанову Львівського апеляційного суду від 06 травня 2021 року повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           А. Ю. Зайцев