ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
іменем України

27 вересня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/958/20
Головуючий у першій інстанції - Карапута Л.В.   
Апеляційне провадження № 22-з/4823/63/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів:  Онищенко О.І., Харечко Л.М.  
секретар: Поклад Д.В.

сторони: 
позивач: ОСОБА_1 
відповідачі: Офіс Генерального прокурора, Державна казначейська служба України 

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Карапути Л.В. від 18 січня 2021 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями і рішеннями органів досудового слідства, прокуратури і суду,

                            В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями і рішеннями органів досудового слідства, прокуратури і суду, в якому, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с.127-129, том 2), просив: стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди у вигляді втраченого заробітку 1 310 093 грн. 90 коп., компенсації втрати частини заробітної плати в сумі 224 150 грн. 02 коп., відшкодування судових та інших витрат в сумі 1 688 грн. 49 коп., оплати  за   надану   юридичну  допомогу  в  сумі  675  230  грн.,  моральної шкоди в сумі 750 000 грн., а всього на суму 2 961 162 грн. 41 коп. Позивач просив провести відшкодування на його користь понесених судових витрат по справі. Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що з 2000 року він працював на різних посадах в органах прокуратури України. Позивач вказує, що з вересня 2014 року до липня 2019 року щодо нього відбувалось незаконне кримінальне переслідування за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 статті 368 КК України. Позивач зазначав, що 22.09.2014 року Генеральною прокуратурою України було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42014000000000947 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 статті 368 КК України, за фактом вимагання та одержання військовим прокурором Чернігівського гарнізону ОСОБА_1 за посередництва ОСОБА_2 неправомірної вигоди від ОСОБА_3 за повернення вилученого транспортного засобу та непритягнення його до кримінальної відповідальності. Позивач стверджував, що в подальшому, 23.07.2019 року ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова кримінальне провадження №42014000000000947 в частині обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 368 КК України, було закрито на підставі п.2 ч.2 статті 284 КПК України, у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. За даних обставин, позивач вказував, що 58 місяців його було обмежено у правах і свободах, гарантованих статтями: 29,31,32,33,41,43 Конституції України. А саме, позивача було обмежено у праві на свободу та особисту недоторканість, таємницю листування та телефонних розмов, невтручання у особисте і сімейне життя, недопущення збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, свободу пересування, вільного вибору місця проживання, у праві вільно залишати територію України, володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, у праві на працю та захист від незаконного звільнення. Позивач зазначав, що незаконними рішеннями та діями йому була спричинена значна майнова та моральна шкода внаслідок незаконного затримання, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, покладення обов`язків підозрюваного, незаконного проведення обшуку, вилучення грошових коштів та іншого належного позивачу майна, незаконного накладення арешту на вказане майно, незаконного відсторонення від посади та вчинення інших дій, що обмежують права та свободи позивача.   

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року позов ОСОБА_1 до Офісу генерального прокурора, Державної Казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями і рішеннями органів досудового слідства, прокуратури і суду, задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди у вигляді втраченого заробітку в сумі 1 310 093 грн. 90 коп., компенсації втрати частини заробітної плати в сумі 224 150 грн. 02 коп. та моральної шкоди у сумі 348 000 грн., а всього на загальну суму 1 882 243 грн. 92 коп. шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку. У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено. 

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.02.2021 року стягнуто з Офісу генерального прокурора на користь ОСОБА_1 30 984 грн. 84 коп. витрат на професійну правничу допомогу.     

В апеляційній скарзі на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року ОСОБА_1 просив скасувати дане рішення суду першої інстанції від 18.01.2021 року в частині відмови у відшкодуванні судових витрат у кримінальному провадженні на проведення експертизи відеофайлів в сумі 1 688 грн. 49 коп., витрат, сплачених позивачем у зв`язку із наданням йому юридичної допомоги в сумі 675 230 грн., судових витрат на проведення психологічної експертизи у даній цивільній справі в сумі 5 076 грн. та часткового задоволення відшкодування моральної шкоди в сумі 348 000 грн. Апелянт просив прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування судових витрат у кримінальному провадженні на проведення експертизи відеофайлів у сумі 1 688 грн. 49 коп., витрат, сплачених позивачем у зв`язку із наданням йому юридичної допомоги в сумі 675 230 грн., моральної шкоди в сумі 750 000 грн., судових витрат на проведення психологічної експертизи у даній цивільній справі в сумі 5 076 грн. В частині відшкодування матеріальної шкоди у вигляді втраченого заробітку в сумі 1 310 093 грн. 90 коп., компенсації втрати частини заробітної плати в сумі 224 150 грн. 02 коп. ОСОБА_1 не оскаржував рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року, і просив у вказаній частині рішення суду першої інстанції від 18.01.2021 року залишити без змін.

Додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.02.2021 року ОСОБА_1 у апеляційному порядку не оскаржувалось. 

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.07.2021 року у даній цивільній справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на  рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року було задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року було змінено в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку, шляхом збільшення розміру відшкодування моральної шкоди з 348 000 грн. до 750 000 грн. Змінено розмір зазначеної у абзаці 2 резолютивної частини рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року загальної суми відшкодування, який підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку, збільшивши розмір загальної суми відшкодування, зазначеної у абзаці 2 резолютивної частини рішення  Деснянського  районного  суду  м.Чернігова від 18.01.2021 року, з 1 882 243 грн. 92 коп. до 2 284 243 грн. 92 коп.  
Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року було скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування сплаченої суми у зв`язку з наданням юридичної допомоги, частково задоволено позовні вимоги у вказаній частині. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у відшкодування сплаченої суми у зв`язку з наданням юридичної допомоги  - 50 000 грн., шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку.
В іншій оскаржуваній частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року було залишено без змін. 

09.07.2021 року на адресу Чернігівського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (зміну розподілу судових витрат в суді першої інстанції та стягнення судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції), в якій ОСОБА_1 просив: збільшити витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції на 6 853 грн. 50 коп., з 30 984 грн. 84 коп. до 37 838 грн. 34 коп., про що ухвалити додаткове рішення. Покласти витрати позивача на професійну правничу допомогу та витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги позивачу, в даній справі у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції на відповідачів, та стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн. та витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, в сумі 202 грн. 40 коп., а всього в сумі 15 202 грн. 40 коп., про що ухвалити додаткове рішення. В обґрунтування вимог поданої заяви, з посиланням на статтю 141 ЦПК України, ОСОБА_1 зазначає, що ним у встановлений законом строк надано суду всі необхідні документи для ухвалення апеляційним судом додаткового рішення по справі про розподіл судових витрат (зміну розподілу судових витрат в суді першої інстанції та стягнення судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції).  

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги поданої заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (зміну розподілу судових витрат в суді першої інстанції та стягнення судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції). Також просив стягнути на його користь 52 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених витрат на поштове відправлення відповідачам копій заяви про ухвалення додаткового рішення по справі із додатками.   

В судовому засіданні апеляційного суду представник Офісу Генерального прокурора - прокурор Косова О.А. просила відмовити у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, у зв`язку із безпідставністю та недоведеністю вимог даної заяви.   

В судове засідання апеляційного суду представник Державної казначейської служби України, належним чином повідомленої про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.252, том 3), не з`явився. Відповідно до положень ч.4 статті 270 ЦПК України, яка регламентує додаткове рішення суду, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, апеляційний суд дійшов наступного висновку. 

Відповідно до приписів п.3 ч.1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із частинами першою та третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 статті 133 ЦПК України); витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3 статті 133 ЦПК України).     
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України).
У частині четвертій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). 

Як вбачається із матеріалів справи, додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.02.2021 року ОСОБА_1 у апеляційному порядку не оскаржувалось.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.07.2021 року у даній цивільній справі (а.с.209-220, том 3), апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року було задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року було змінено в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку, шляхом збільшення розміру відшкодування моральної шкоди з 348 000 грн. до 750 000 грн. Змінено розмір зазначеної у абзаці 2 резолютивної частини рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року загальної суми відшкодування, який підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку, збільшивши розмір загальної суми відшкодування, зазначеної у абзаці 2 резолютивної частини рішення  Деснянського  районного  суду  м.Чернігова від 18.01.2021 року, з 1 882 243 грн. 92 коп. до 2 284 243 грн. 92 коп.  
Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року було скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування сплаченої суми у зв`язку з наданням юридичної допомоги, частково задоволено позовні вимоги у вказаній частині. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у відшкодування сплаченої суми у зв`язку з наданням юридичної допомоги  - 50 000 грн., шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку.
В іншій оскаржуваній частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року було залишено без змін. 

09.07.2021 року на адресу Чернігівського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (зміну розподілу судових витрат в суді першої інстанції та стягнення судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції), в якій ОСОБА_1 просив: збільшити витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції на 6 853 грн. 50 коп., з 30 984 грн. 84 коп. до 37 838 грн. 34 коп., про що ухвалити додаткове рішення. Покласти витрати позивача на професійну правничу допомогу та витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги позивачу, в даній справі у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції на відповідачів, та стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн. та витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, в сумі 202 грн. 40 коп., а всього в сумі 15 202 грн. 40 коп., про що ухвалити додаткове рішення. В обґрунтування вимог поданої заяви, з посиланням на статтю 141 ЦПК України, ОСОБА_1 зазначає, що ним у встановлений законом строк надано суду всі необхідні документи для ухвалення апеляційним судом додаткового рішення по справі про розподіл судових витрат (зміну розподілу судових витрат в суді першої інстанції та стягнення судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції).  
В  обгрунтування  доводів поданої заяви про ухвалення додаткового рішення   про   розподіл   судових   витрат,   ОСОБА_1   вказував,  що оскільки постановою   Чернігівського   апеляційного   суду   від  01.07.2021 року   змінено  рішення    Деснянського    районного  суду  м.Чернігова  від 18.01.2021   року,  то підлягає  відповідній  зміні  розподіл  судових  витрат в  суді  першої  інстанції. У заяві про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат ОСОБА_1 зазначає, що підлягають збільшенню загальні витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції на 6 853 грн. 50 коп., з 30 984 грн. 84 коп. до 37 838 грн. 34 коп. (складаються з витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 35 473 грн.50 коп. та витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги позивачу, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, в сумі 2 364 грн.84 коп.).  
Також ОСОБА_1 у заяві про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат просив суд стягнути на свою користь з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 15 000 грн., на підставі договору про надання правової допомоги від 12.04.2016 року №3/38/2016, завдання (доручення) №6 від 01.02.2021 року, актів №9 від 31.03.2021 року та №12 від 05.07.2021 року, опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Подосіновим А.О., та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги позивачу по даній справі. ОСОБА_1 зазначає, що за домовленістю сторін, витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції складають 15 000 грн. (а.с.231-236, том 3). Крім того, ОСОБА_1 просить стягнути на його користь витрати, здійснені адвокатом Подосіновим А.О., необхідні для надання правничої допомоги позивачу в сумі 202 грн. 40 коп., а саме, витрати в сумі 53 грн. 60 коп. за відправлення до суду апеляційної скарги, що документально підтверджується накладною №0104230326142, описом та фіскальним чеком від 15.03.2021 року; витрати в сумі 53 грн. 60 коп. за відправлення до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що документально підтверджується накладною №0103329781759, описом та фіскальним чеком від 07.05.2021 року; витрати в сумі 95 грн. 20 коп. за відправлення відповідачам клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що документально підтверджується накладними №0103329781830, №0103329781821, описами та фіскальними чеками від 07.05.2021 року (а.с.237-240, том 3). 

Апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями і рішеннями органів досудового слідства, прокуратури і суду, підлягає частковому задоволенню. 

А саме, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 в частині збільшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції на 6 853 грн. 50 коп. (з 30 984 грн. 84 коп. до 37 838 грн. 34 коп.), визначених додатковим рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.02.2021 року, яке не було предметом перегляду апеляційного суду.
З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.     
Додатковим рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.02.2021 року у даній цивільній справі стягнуто з Офісу генерального прокурора на користь ОСОБА_1 30 984 грн. 84 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Як вбачається із матеріалів справи, додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.02.2021 року ОСОБА_1 у апеляційному порядку не оскаржувалось, і відповідно, не було предметом перегляду апеляційного суду. У заяві про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат ОСОБА_1 просить збільшити витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції на 6 853 грн. 50 коп., з 30 984 грн. 84 коп. до 37 838 грн. 34 коп., про що ухвалити додаткове рішення. Тобто, фактично ОСОБА_1 у даній заяві про ухвалення додаткового  рішення  просить апеляційний суд змінити додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.02.2021 року, яке не було предметом апеляційного перегляду. Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 в частині збільшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції на 6 853 грн. 50 коп. (з 30 984 грн. 84 коп. до 37 838 грн. 34 коп.), визначених додатковим рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.02.2021 року, яке не було предметом перегляду апеляційного суду.

В іншій частині вимог заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити, та стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку 15 000 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, 254 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат, пов`язаних з оплатою поштових послуг.     
З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підставі наведеного, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1)їх дійсність; 2)необхідність; 3)розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі, і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін, без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.  

Згідно ч.5,ч.6 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем ОСОБА_1 при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (а.с.204, 223-230, том 3), були дотримані приписи ч.8 статті 141 ЦПК України. 

До заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат позивачем було додано (а.с.231-243, том 3) опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Подосіновим А.О. та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги позивачу по даній справі (а.с.231-232, том 3), відповідно до якого адвокатом Подосіновим А.О. за хронологічний період з 15.03.2021 року по 06.07.2021 року було витрачено 18,20 год. робочого часу для надання правничої допомоги позивачу щодо апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції від 18.01.2021 року. Як вбачається з даного опису робіт, завдання(доручення) №6 від 01.02.2021року до договору про надання правової допомоги від 12.04.2016 року №3/38/2016 включає підготовку та подачу апеляційної скарги на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року та повне супроводження (ведення) справи в суді апеляційної інстанції. За домовленістю сторін, відповідно до актів №9 від 31.03.2021 року та №12 від 05.07.2021 року, ця правнича допомога складає 15 000 грн. Адвокат Подосінов А.О. здійснив витрати в сумі 202 грн. 40 коп., необхідні для надання правничої допомоги, а саме, оплату поштових послуг: витрати в сумі 53 грн. 60 коп. за відправлення до суду апеляційної скарги, що документально підтверджується накладною № 0104230326142, описом та фіскальним чеком від 15.03.2021 року; витрати в сумі 53 грн. 60 коп. за відправлення до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що документально підтверджується накладною №0103329781759, описом та фіскальним чеком від 07.05.2021 року; витрати в сумі 95 грн. 20 коп. за відправлення відповідачам клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що документально підтверджується накладними №0103329781830, №0103329781821, описами та фіскальними чеками від 07.05.2021 року (а.с.237-240, том 3). 

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги поданої заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (зміну розподілу судових витрат в суді першої інстанції та стягнення судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції). Також просив стягнути на його користь 52 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.242,243, том 3) понесених витрат на поштове відправлення відповідачам копій заяви про ухвалення додаткового рішення по справі із додатками.   
До заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем надано: додаток до договору про надання правової допомоги 3/38/16 від 12.04.2016 року - завдання (доручення) №6 від 01.02.2021 року (а.с.233-234, том 3); акт №9 про часткове виконання завдання (доручення) №6 від 31.03.2021 року, відповідно до п.3 якого, клієнт за надання правової допомоги за завданням (дорученням) №6 у частині фактично наданої правової допомоги зобов`язаний сплатити виконавцю кошти в сумі 4 000 грн. (а.с.235, том 3); акт №12 про часткове виконання завдання (доручення) №6 від 05.07.2021 року, п.2 якого узгоджено, що за домовленістю сторін за надання правової допомоги за завданням (дорученням) №6 у частині фактично наданої правової допомоги клієнт зобов`язаний сплатити виконавцю кошти в сумі 11 000 грн. (а.с.236, том 3). 
Згідно накладної №0104230326142, опису та фіскального чеку від 15.03.2021 року (а.с.237, том 3), за відправлення до суду апеляційної скарги від 15.03.2021 року з додатками, витрати АО "Столична колегія адвокатів" складають 53 грн. 60 коп. 
Відповідно до накладної №0103329781759, опису та фіскального чеку від 07.05.2021 року (а.с.238, том 3), за відправлення до суду клопотання про доручення до матеріалів справи доказів, витрати адвоката Подосінова А.О. становлять 53 грн. 60 коп.
Як вбачається із накладних №0103329781830, №0103329781821, описів та фіскальних чеків від 07.05.2021 року (а.с.239,240, том 3), витрати адвоката Подосінова А.О. за відправлення відповідачам клопотання про доручення до матеріалів справи доказів, складають 95 грн. 20 коп.(47 грн. 60 коп. + 47 грн. 60 коп.). 
Витрати адвоката Подосінова А.О. в сумі 52 грн., понесені на оплату поштового відправлення відповідачам копій заяви про ухвалення додаткового рішення по справі із додатками, є документально підтвердженими (а.с.242,243, том  3).     

Як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , станом на час розгляду апеляційним судом заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, 15 000 грн. за надання адвокатом Подосіновим А.О. професійної правничої допомоги та інші вказані витрати ним ще не сплачено. 
Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача 15 000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції та інших вказаних витрат, апеляційний суд приймає до уваги приписи п.1 ч.2 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. 
Відповідно до положень ч.4 статті 263 ЦПК України, апеляційний суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.     

Згідно ч.5,ч.6 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В ході розгляду апеляційним судом заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі клопотань від сторін про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу у зв`язку із їх неспівмірністю, в контексті приписів ч.4, ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, не надходило.    

Приймаючи до уваги вищезазначене, а також вказані норми права, які регламентують дані правовідносини, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку 15 000 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, а також 254 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених витрат, пов`язаних з оплатою поштових послуг.  

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями і рішеннями органів досудового слідства, прокуратури і суду, необхідно задовольнити частково. 
При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 в частині збільшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції на 6 853 грн. 50 коп. (з 30 984 грн. 84 коп. до 37 838 грн. 34 коп.), визначених додатковим рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.02.2021 року, яке не було предметом перегляду апеляційного суду.    
Апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку 15 000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, 254 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою поштових послуг.     

Керуючись статтями: 137, 141, 270, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
                              
                          П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями і рішеннями органів досудового слідства, прокуратури і суду, задовольнити частково.

Відмовити у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 в частині збільшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції на 6 853 грн. 50 коп. (з 30 984 грн. 84 коп. до 37 838 грн. 34 коп.), визначених додатковим рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.02.2021 року, яке не було предметом перегляду апеляційного суду.    

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку 15 000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, 254 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою поштових послуг.     

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови. 

Головуючий:                                                        Судді: