Справа № 303/1969/20

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2021                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/483/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2020.
       Цією постановою: 
        ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 , головний бухгалтер ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія», визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. 
       З протоколу про адміністративне правопорушення №73/05-01 від 20.03.2020 та постанови судді від 27.04.2020 вбачається, що ОСОБА_1 як посадова особа - головний бухгалтер ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія», в період з 05.02.2016 по 30.09.2019 вела податковий облік з порушенням установленого порядку, внаслідок чого Товариством занижено податок на прибуток підприємств по причині заниження доходів і не віднесення до складу різниць, що збільшують об`єкт оподаткування, які виникають відповідно до Податкового кодексу України за 2016-2019 роки. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді Мукачівського міськрайонного суду від 27.04.2020 та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163 КУпАП. Вказує на те, що ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» не погодилося з висновками, викладеними у акті перевірки від 20.03.2020, податковими повідомленнями-рішеннями від 22.04.2020, тому оскаржило їх до податкового органу вищого рівня та адміністративного суду, розгляд яких ще триває. Посилається і на те, що суддя належним чином не звернула уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, зокрема такий складений у її відсутності, без відібрання від неї пояснень, роз`яснення прав і до завершення процедури адміністративного оскарження акту перевірки. Водночас наголошує про розгляд справи за її відсутності, без належного повідомлення про дату і час розгляду, що призвело до порушення її права на захист. 

-2-

       В доповненні до апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує на те, що акт перевірки від 20.03.202, у якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії. На момент подання ГУ ДПС у Закарпатській області матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності до суду та їх розгляду судом першої інстанції, тривала та триває процедура адміністративного оскарження, яка не завершена, у зв`язку з чим, на її думку, не встановлена подія та склад адміністративного правопорушення. Враховуючи наведене, вважає, що дії головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників основних галузей економіки ГУ ДПС у Закарпатській області Винар О.В., які полягали у складанні протоколу про адміністративне правопорушення із внесенням у нього недостовірних і неправдивих відомостей є протиправними, а складений протокол про адміністративне правопорушення №73/05-01 від 20.03.2020 є незаконним. 
       Будучи неодноразово належним  чином повідомленою про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1  на розгляд справи  щодо неї не з`явилася. Остання рухом справи не цікавилася, судову кореспонденцію отримувала, до суду в черговий раз не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст.268 КУпАП. 
       Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
       Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
       Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
       У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
       При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають 

-3-

значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в повній мірі дотримався вищевказаних вимог законодавства.
       Частиною 1 статті 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
       З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 як посадова особа - головний бухгалтер ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія», в період з 05.02.2016 по 30.09.2019 вела податковий облік з порушенням установленого порядку, внаслідок чого Товариством занижено податок на прибуток підприємств по причині заниження доходів і не віднесення до складу різниць, що збільшують об`єкт оподаткування, які виникають відповідно до Податкового кодексу України за 2016-2019 роки, чим порушила п.п.5, 7 Положення бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом МФУ від 29.11.1999 №290 та п. п. 134.1.1, п. 134 ст. 134, пап. 140.2 ст. 140 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.
       Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
       Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення №73/05-01 від 20.03.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; актом про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія», яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення.
       Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
       У протоколі про адміністративне правопорушення серії №73/05-01 від 20.03.2020 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. 
       
-4-

       Доводи ОСОБА_1 про складання протоколу про адміністративне правопорушення у її відсутності не спростовують висновків судді про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
       Разом з тим в матеріалах справи наявні відомості про вжиття посадовою особою заходів щодо вручення їй копії протоколу поштовим відправлення, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
       Матеріали справи не містять доказів про порушення головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки ГУ ДПС у Закарпатській області Винар О.В. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки нею дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 №566. Протокол про адміністративне правопорушення №73/05-01 від 20.03.2020 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії інспектором податкової служби, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
       Окрім того, апеляційним судом встановлено, що правомірність податкових рішень Головного управління ДПС в Закарпатській області, в основу яких покладений результат планової перевірки ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» була предметом оскарження в Закарпатському окружному адміністративному суді, рішенням якого від 15.09.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатська нафтогазова компанія» до Головного управління ДПС у Закарпатській області залишено без задоволення.
       Отже, встановленим є факт недотримання вимог закону, що стало підставою для складання протоколу.
       Доказів щодо спростування висновків судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, не надано таких доказів і апеляційному суду.
       Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
       Доводи ОСОБА_1 про те, що розгляд справи був проведений за її відсутності, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 знала про перебування у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області справи щодо неї, оскільки про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд повідомляв ОСОБА_1 про час та місце слухання справи шляхом направлення судової повістки, разом з тим, в судове засідання, призначене на 27.04.2020 ОСОБА_1 не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилала.
       Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
       Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
-5-

       Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
       Відповідно до ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.
       У ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
       Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
       Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.
       Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
       В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
       Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 163-1 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
       Таким чином рішення суду першої інстанції про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 прийнято відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.
       Разом з тим, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 в повній мірі мала змогу реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, тому апеляційний суд вважає, що у такий спосіб поновлено право ОСОБА_1 , як на захист, так й право до доступу до правосуддя. 
       На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. 

-6-

       Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та необґрунтованість накладеного на неї адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
       При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд 

                                        П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2020 щодо неї без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя