УХВАЛА

02 грудня 2021 року 
Київ
справа №826/9762/18
адміністративне провадження №К/9901/38044/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Шишова О.О.,  Яковенка М.М., 
під час розгляду в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справи №826/9762/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології безпеки ЛТД» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології безпеки ЛТД» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології безпеки ЛТД» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, яке в ході судового розгляду справи було замінено на Головне управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року № 0007871401, № 0007881401. 
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 28 травня 2019 року адміністративний позов задовольнив повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ГУ ДПС задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2019 року скасовано та частково задоволено адміністративний позов. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року № 0007871401 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 108012 грн, з них за основним платежем - на 72008 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - на 36004 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року № 0007881401 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 39032 грн, з них за основним платежем - на 38357 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - на 675 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Верховний Суд постановою від 4 листопада 2020 року касаційні ГУ ДПС, ТОВ «Сучасні технології безпеки ЛТД» задовольнив частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2019 року скасував. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року скасував в частині відмови у задоволенні позову і справу в цій частині направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
За наслідками нового розгляду справи Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 28 квітня 2021 року адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року №0007871401 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 108012 грн, з них за основним платежем - на 72008 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - на 36004 грн. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року №0007881401 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 39032 грн, з них за основним платежем - на 38357 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - на 675 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 30 серпня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Сучасні технології безпеки ЛТД» задовольнив частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким відмовив у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Сучасні технології безпеки ЛТД» в частині позовних вимог, які не були задоволені постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року.
Переглядаючи справу в частині правомірності донарахування контролюючим органом позивачу податку на прибуток та податку на додану вартість за наслідками господарських операцій з ТОВ «Укрінжиніринг Він», ТОВ «Арматех Буд», ТОВ «Алето Союз», ТОВ Укрбуд Об`єкт», ТОВ «Кейнфор», суд першої інстанції з`ясував, що усі первинні документи, складені між позивачем та зазначеними контрагентами, не відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Указані документи підписані особами, які значились як засновники та директори вказаних підприємств, проте ніякого відношення до них не мали, фінансово-господарською діяльністю не займались, адміністративно-розпорядчі функції керівників підприємств не виконували, що встановлено в межах розслідування кримінальних справ, порушених за фактом вчинення злочинів, передбачених статтями 205, 205-1 КК України. Відповідними вироками зазначених осіб, що підписували первинні документи, визнано винними у вчиненні указаних злочинів.
Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції та зазначив, що первинні документи, виписані від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності підприємства, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами, відповідно, посвідчувати факт придбання товарів/робіт/послуг. В обґрунтування такої позиції суд, зокрема, послався на висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 5 березня 2012 року (справа №21-421а11).
Поряд з цим суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача про безпідставність розгляду судом першої інстанції справи в порядку спрощеного позовного провадження. Указане процесуальне порушення стало підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, ТОВ «Сучасні технології безпеки ЛТД» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року в частині відмови в задоволенні адміністративного позову в частині позовних вимог, які не були задоволені постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року, направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.
За змістом касаційної скарги підставою касаційного оскарження позивач вказав пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Обґрунтовуючи касаційну скаргу ТОВ «Сучасні технології безпеки ЛТД» наводить низку постанов Верховного Суду, правові висновки з яких не були враховані апеляційним судом при застосуванні норм матеріального права - статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4, пункту 112.7 статті 112, пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, та норм процесуального права - частини четвертої статті 9, статей 77, 78, частини п`ятої статті 353 КАС України. 
Скаржник не погоджується з висновком апеляційного суду, що спірні господарські операції є нереальними лише з огляду на існування вироків у кримінальних провадженнях на підставі угод про визнання винуватості засновників та директорів п`яти контрагентів. Водночас, первинні документи, складені за результатами відповідних господарських операцій, безпідставно не були досліджені та враховані.
Посилаючись на правові висновки Верховного Суду та Верховного Суду України, апеляційний суд не врахував, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу №160/3364/19 з метою відступу від попередньої позиції щодо правових наслідків для платника податків господарських операцій у разі наявності вироку суду, яким посадову особу контрагента засуджено за фіктивне підприємництво.
Верховний Суд ухвалою від 1 листопада 2021 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Сучасні технології безпеки ЛТД» з метою перевірки доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, передбаченому пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Спірним питанням у цій справі, в межах якого відкрито касаційне провадження, серед іншого, є правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права під час надання правової оцінки доводам контролюючого органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Укрінжиніринг Він», ТОВ «Арматех Буд», ТОВ «Алето Союз», ТОВ Укрбуд Об`єкт», ТОВ «Кейнфор», посадових осіб яких згідно з вироками Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року (справа №757/9289/16-к), від 5 квітня 2016 року (справа №757/13559/16-к), Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2017 року (справа №522/15012/17-к), Печерського районного суду м. Києва від 4 грудня 2017 року (справа №757/56710/17-к), від 17 травня 2017 року (справа №757/22807/17-к) відповідно визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого статтями 205, 205-1 КК України.
Під час касаційного розгляду встановлено, що ухвалою від 28 квітня 2021 року Верховний Суд справу № 160/3364/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, предметом розгляду якої є подібні правовідносини, передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Підставою для передачі справи № 160/3364/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду стало те, що колегія суддів дійшла висновку про необхідність відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у справах №810/5645/14 (постанова від 22 вересня 2015 року, провадження №21-887а15), №826/3477/13-а (постанова від 3 листопада 2015 року, провадження №21-4471а15, №826/15034/14 (постанова від 1 грудня 2015 року, провадження №21-3788а15), відповідно до яких статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю та господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку, а також, що сам факт того, що на момент розгляду справи щодо посадових осіб контрагентів не було винесено вироків, не може спростовувати достовірність їхніх пояснень щодо характеру укладених угод і фактичного здійснення операцій за цими угодами.
Таку необхідність колегія суддів мотивувала, зокрема тим, що факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, якщо іншими наданими доказами рух товару і зміни в активах/зобов`язаннях платника податків підтверджуються. Як наслідок, існує нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення та здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій з урахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.
Норми матеріального права не можуть пов`язувати визнання ознак фіктивності юридичної особи з обов`язковою наявністю вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво.
Матеріали кримінального провадження стосовно посадових осіб контрагентів не є належними та допустимими доказами безтоварності операцій, якщо таким матеріалам не дана правова оцінка компетентним судом, що знаходить своє вираження, наприклад, у формі вироку у відповідному кримінальному провадженні.
Зазначені обставини у своїй сукупності зводять нанівець значення для платника податків обраного Верховним Судом України способу захисту порушених прав і обумовлюють необхідність в обранні інших способів судового захисту.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 23 червня 2021 року прийняла до розгляду справу № 160/3364/19 і призначила її до розгляду в порядку письмового провадження.
Колегія суддів також враховує, що в ухвалі від 28 квітня 2021 року Верховний Суд вказав про необхідність відступу від висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 22 вересня 2015 року (справа №810/5645/14), яка містить посилання на постанову Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа №21-421а11). Суд апеляційної інстанції при мотивуванні своєї позиції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в оскаржуваній частині, серед іншого, навів посилання також і на постанову Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа №21-421а11).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі, зокрема, у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.
З огляду на викладене, з метою забезпечення сталості та єдності судової практики колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про необхідність зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/3364/19.
Керуючись статтями 236, 355 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі №826/9762/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології безпеки ЛТД» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року, до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 160/3364/19.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає. 

Судді	М.М. Гімон О.О. Шишов   М.М. Яковенко