ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" вересня 2021 р.           Справа№ 910/3310/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Скрипки  І.М. 
          Михальської Ю.Б. 
 
секретар судового засідання: Бендюг І.В.,
за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 21.09.2021,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Траст»
на ухвалу 
Господарського суду міста Києва
від   10.06.2021
у справі   № 910/3310/21 (суддя Борисенко І.І.)
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Траст»
до   1. Приватного акціонерного товариства «Універмаг «Україна»
2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк розваг Планета»
про   витребування майна,
   
ВСТАНОВИВ:
   
У березні 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Берег-Траст" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Універмаг "Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк розваг планета" про витребування з чужого незаконного володіння відповідачів у власність позивача майна відповідно до додатку №1 до договору лізингу №01/08/19-1Л від 01.08.2019 та додатку №2 до договору лізингу №01/08/19-ІЛ від 02.08.2019 згідно переліку, викладеного у прохальній частині позовної заяви.
09.06.2021 позивач подав заяву про забезпечення позову, у   якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству "Універмаг "Україна" та іншим суб`єктам без повідомлення суду переміщати та/або експлуатувати майно, фактично розташоване у приміщенні загальною площею 5504 м2   на 4-му поверсі будівлі Приватного акціонерного товариства "Універмаг "Україна" за адресою: 01135, Україна, м. Київ, пл. Перемоги, 3№01/08/19-1Л від 01.08.2019 року та/або іншим суб`єктам господарювання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/3310/21 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Берег-Траст» у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову повністю. Мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним встановленням обставин, що мають значення для справи, неправильним їх дослідженням та оцінкою.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, судом першої інстанції   не прийнято до уваги доводи заявника   стосовно того, що відповідач-1,   по-перше, протягом майже півроку ігнорує вимоги позивача та не надає доступу до майна (з метою його обстеження та фізичної наявності), що належить як   ТОВ «Берег Траст»,   так і ТОВ «Щаслива планета», та знаходиться в орендованому приміщенні за адресою: м. Київ,   пл. Перемоги, ТЦ «Універмаг країна» на 4-му поверсі; по-друге, будь яких пропозицій щодо врегулювання спору   мирним шляхом не вносить; по-третє, намагається вивести майно в рахунок погашення заборгованості  за зобов`язаннями, які склались з відповідачем-2.
Відтак, за висновкам скаржника, невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству "Універмаг "Україна" та іншим суб`єктам без повідомлення суду переміщати та/або експлуатувати майно   порушує право позивача на ефективний захист та може в подальшому суттєво ускладнити виконання рішення суду, у разі його прийняття на користь позивача.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Траст» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Тищенко А.І., суддів Михальської Ю.Б., Скрипки І.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3310/21.
Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Траст» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/3310/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
19.07.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/3310/21.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Траст» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/3310/21 залишено без руху.
Надано заявнику строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали.
28.07.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду на виконання вимог ухвали суду від 23.07.2021 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги,   а саме: подано докази доплати судового збору в сумі 1 335, 00 грн. (квитанція №ПНІ 737 від 28.07.2021).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021   відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Траст» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2021; справу №910/3310/21 призначено до розгляду на   21.09.2021.
Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, відповідач-1 подав відзив у якому зазначає, що позивачем не доведено те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених прав чи оспорюваних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. За викладених обставин, відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвали залишити без змін.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем-2 не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.
В судове засідання 21.09.2021представник відповідача-2 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься конверт з копією ухвали суду апеляційної інстанції від 30.08.2021, яка надсилалась Товариству з обмеженою відповідальністю "Парк розваг планета" за адресою, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб: 65008, м. Одеса, пров. Дорбуду, 5, причиною повернення зазначено "адресат відсутній за вказаною адресою".
У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що відповідач-2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання та обізнаний про розгляд даної справи у Північному апеляційному господарському суді, а не отримання поштової кореспонденції учасником справи не залежить від волевиявлення суду.
У свою чергу, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвали Північного апеляційного господарського суду у справі №910/3310/21 оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).
Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача-2, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, суд апеляційної інстанції встановив наступне.
Звертаючись із заявою про забезпечення позову,   Товариство з обмеженою відповідальністю «Берег-Траст»   просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству "Універмаг "Україна" та іншим суб`єктам без повідомлення суду переміщати та/або експлуатувати майно, фактично розташоване у приміщенні загальною площею 5504 м2   на 4-му поверсі будівлі Приватного акціонерного товариства "Універмаг "Україна" за адресою: 01135, Україна, м. Київ, пл. Перемоги, 3№01/08/19-1Л від 01.08.2019 року та/або іншим суб`єктам господарювання.
В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що Приватне акціонерне товариство "Універмаг "Україна" не виконує законні вимоги щодо повернення належного йому майна, ухиляється від надання доступу до майна та його фіксації й фізичного вилучення, тому вважає, що існують ризики переміщення майна без відома його власника, його пошкодження, розкрадання, тому є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству "Універмаг "Україна" та іншим суб`єктам без повідомлення суду переміщати та/або експлуатувати це майно.
Згідно зі   статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу , заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).
Згідно зі ст. 137 ГПК України позов забезпечується    накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;    іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв"язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Вищенаведене кореспондується з практикою Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.07.2020 у справі 910/3836/20.
Водночас принцип змагальності, закріплений у статті 2 ГПК України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу з широкого кола підстав. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі.
Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 922/2673/18.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18).
Поряд з викладеним, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином.
Відповідно до положень статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
При цьому ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду   на викладене вище, колегія   суддів зазначає, що   доводи, викладені позивачем в заяві про забезпечення позову є не доведеними, не підтверджуються належними, допустимими та достовірними доказами.
Відтак, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначені заявником спосіб.
Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції дійшов про те, що позивачем не доведено, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду   , у зв`язку з чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятої ухвали наведено місцевим судом, підстав для її скасування не знаходить. Доводи апелянта по суті    його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в ухвалі висновків.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/3310/21   обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -
   
ПОСТАНОВИВ:
   
Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Траст» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/3310/21   залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/3310/21 залишити без змін.
Матеріали справи № 910/310/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
   
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченими статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
   
          Повний текст складено: 27.10.2021.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                І.М. Скрипка

                                                                                Ю.Б. Михальська