Справа № 761/33607/18                                                                                                  Головуючий в суді І інстанції Волошин О.В.
Провадження № 22ц-824/5699/2021                                                                               Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(у порядку письмового провадження)
 
29 листопада 2021 року                                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідачаМельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», треті особи: управитель мікрорайону «Сирець» ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфортна Вежа», Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» про відшкодування матеріальної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 80 994,00 грн. та вартість ремонтно-відновлювальних робіт у розмірі 56 757,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належить полу-підвальна квартира літера «А» в будинку АДРЕСА_1 . 02 жовтня 2015року її квартира була затоплена внаслідок засмічення лежака каналізації в напівпідвальному поверсі між нежитловим приміщенням та приміщенням ОДС. 16 жовтня 2015 року мало місце повторне залиття її квартири, внаслідок засмічення лежака каналізації від житлового будинку до колодязя. Однак вказує, що цими залиттями їй не було завдано матеріальної шкоди, у зв`язку з відсутністю ремонту та майна в квартирі. 
У період з 26 жовтня по 03 листопада 2016 року нею було придбано будівельні матеріали на загальну суму 64 099,00 грн. та вона почала робити ремонт у цій квартирі, за оздоблювальні роботи було сплачено 16 895, 00 грн. 
Однак 08 листопада 2017 року сталося чергове залиття її квартири, внаслідок засмічення дворової каналізації, чим їй було завдано матеріальної шкоди. Вартість матеріальної шкоди вона оцінила в розмірі 137 751, 00 грн., що складається з вартості будівельних матеріалів, вартості проведених робіт та вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Оскільки зазначений будинок закріплений на праві господарського відання за відповідачем, та обслуговування будинку має здійснювати саме відповідач, однак в досудовому порядку він відмовляється відшкодувати заподіяні їй збитки, то вона вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у розмірі 59 452 грн.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує зокрема на те, що відповідач як балансоутримувач будинку, в якому розташована її квартира, повинен нести відповідальність за завдану їй матеріальну шкоду, внаслідок своєї бездіяльності, оскільки відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків та споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. 
Крім цього вказує на те, що місцевий суд, встановивши, що завдана шкода була спричинена не з вини відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», а з вини ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг», клопотання відповідача про залучення до участі у справі співвідповідача ТОВ «Комфортна Вежа» та ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» залишив без задоволення, а відтак оскаржуване рішення містить суперечливі висновки, у зв`язку з чим вважає це рішення незаконним і таким, що підлягає скасуванню.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказував, що суд першої інстанції правомірно встановив, що позивачем не доведено, що зазначена шкода була спричинена з вини відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», а відтак просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року залишити без змін.
Колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги,  вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України,  підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виконавцем житлово-комунальних послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання, тепло-, водопостачання, водовідведення, зливної каналізації, зокрема, включаючи обслуговування та контроль за технічним станом герметизації інженерних вводів; ведення відповідної технічної документації, інженерне обладнання та системи тощо у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 - є ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг», тому судом не встановлено, що зазначена шкода була спричинена з вини відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».
Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві власності належать нежилі приміщення з АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 8-9).
Відповідно до розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 09 лютого 2011 року № 80 «Про закріплення майна за КП «»Керуюча дирекція», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району м. Києва та обслуговування закріплених за ним житлових будинків, до яких відноситься житловий будинок, розміщений за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно Акту від 14 листопада 2017 року, складеного комісією та затвердженого Управителем мікрорайону «Сирець» ОСОБА_2, 09 листопада 2017 року мало місце залиття належної на праві власності позивачці нежитлового приміщення літери «А» розташованого в напівпідвальному поверсі будинку АДРЕСА_1 , внаслідок засмічення дворової каналізації. У зв`язку з залиттям нежитлового приміщення позивачки на підлозі в усіх кімнатах спостерігалися витоки каналізації; на стінах в усіх кімнатах спостерігалися сліди сирості та цвілі (т.1, а.с. 19).
Відповідно до Звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого нежилим приміщенням від 09 січня 2020 року розмір матеріального збитку завданого нежилим приміщенням з АДРЕСА_1 , з урахуванням фізичного зносу, становить 59 452 грн. (т.1, а.с. 129-136).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Згідно ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна, утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками), вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства, забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.
Згідно ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.
У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) з іншим виконавцем.
Між відповідачем КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», як балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» (підрядна компанія) було укладено договір №11 від 10 січня 2017 року про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Сирець» Шевченківського району м. Києва, за яким ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» був переданий на обслуговування зазначений будинок (т.1, а.с. 44-55).
Відповідно до п. 3.1.3 Договору Балансоутримувач зобов`язаний при зверненні споживачів зі скаргами на незадовільно надані послуги та за власною ініціативою проводити обстеження санітарно-технічного стану будинків, технічного та іншого обладнання житлових будинків, прибудинкових територій, елементів благоустрою, дитячих та спортивних майданчиків, переданих на обслуговування Підрядній компанії, контролювати якість виконання доручених робіт; при виявленні недоліків у роботі Підрядної компанії за підсумками обстеження, оформлювати акти.
Відповідно од п. 3.2.8. Договору Підрядна компанія зобов`язується відшкодовувати Балансоутримувачу вартість пошкодженого, зруйнованого чи знищеного майна, переданого йому в користування відповідно до акта приймання-передачі для виробничих цілей, якщо Підрядна компанія не доведе, що таке пошкодження чи знищення сталося не з його вини.
Згідно п. 4 Договору Балансоутримувач має право пред`явити Підрядній компанії вимогу про відшкодування збитків, завданих внаслідок незадовільного виконання послуг з обслуговування житлового фонду, переданого на утримання, вимагати від Підрядної компанії компенсації вартості знищеного чи пошкодженого майна, переданого йому в користування для виробничих цілей на час дії цього Договору, зменшувати оплату (здійснювати перерахунки) у разі не виконання або неналежного виконання послуг, за результатами розгляду претензій і звернень мешканців, що підтверджені відповідними актами обстежень та актами-претензіями.
Таким чином, саме КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» зобов`язане забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.
Відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не довело належними та допустимими доказами, що залиття квартири позивача сталося не з його вини, а відтак відповідно до вимог ст.1166 ЦК України відповідальним за заподіяння збитків позивачу є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».  
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.264 ЦПК України на наведені вище вимоги закону та обставини справи належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що відсутні підстави для визнання факту наявності вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» у залитті нежитлових приміщень позивача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням усіх обставин справи, з ухваленням нового судового рішення про задоволення, уточнених у апеляційній скарзі, позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з відповідача на її користь  майнової шкоди у розмірі 59 452 грн.
 
Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. 
 
Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (код ЄДРПОУ 34966254, місцезнаходження: м. Київ, вул. Білоруська,1) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) 59 452 (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві гривні) грн. майнової шкоди.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

 
Головуючий:                                                                   Судді: