П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 2а-877/09	
Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.
          
                 П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
        Головуючого – судді :   Бойка А.В.,
                                    суддів: Федусика А.Г.,
                                                  Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Оперативного командування "Південь" на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси  від 19 січня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Південного оперативного командування про визнання права та стягнення одноразової грошової допомоги,
В С Т А Н О В И В:
30.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив провести заміну відповідача по справі № 2а-877/09 з Управління Південного оперативного командування на його правонаступника – Оперативне командування «Південь».
Ухвалою  Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 2а-877/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Південного оперативного командування про визнання права та стягнення одноразової грошової допомоги. Замінено боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2009 року по адміністративній справі № 2а-877/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Південного оперативного командування про визнання права та стягнення одноразової грошової допомоги, а саме, з Управління Південного оперативного командування на Оперативне командування «Південь»
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Оперативне командування «Південь» подало апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм процесуального права.
Апелянт зазначив, що згідно ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Апелянт посилався на те, що позивач вживав заходи щодо виконання судового рішення, зокрема, постанови Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2009 року по справі № 2а-877/09 з 10.02.2015 року, а на даний час позивачем пропущено строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання терміном більше 5-ти років. Апелянт посилався на те, що оскільки позивачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, то стадія з виконання судового рішення закінчена, а тому заміна сторони виконавчого провадження на теперішній час фактично створює передумови для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання  зі сторони позивача.
З огляду на зазначене апелянт просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2021 року та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його заяви від 28.09.2020 року про заміну сторони правонаступником.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне:
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції посилався на те, що  в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала адміністративна справа №2а-877/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Південного оперативного командування про визнання права та стягнення одноразової грошової допомоги.
Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 18.05.2009 року у справі № 2а-877/09 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою, як військовослужбовця інвалідність 2 групи якого настала внаслідок виконання зобов`язань військової служби згідно ст. 41 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у складі грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Стягнуто з Управління Південного оперативного командування через фінансово-економічну службу (відділ) штабу Південного оперативного командування на користь ОСОБА_1 одноразову грошову виплату у розмірі 54-місячного грошового забезпечення за останньою посадою на день звільнення з військової служби, у складі грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням раніше виплаченої суми, що складає 187  029 грн.
З наданої позивачем постанови Приморського районного суду м. Одеси віл 22.03.2017 року по справі № 522/507/17 за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Приморського ВДВС м. Одеси Волкунович Анастасії Юріївни, Приморського ВДВС м. Одеси про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця, встановлено, що 10.02.2015 року Приморським районним судом м. Одеси було видано позивачеві дублікат виконавчого листа № 2а-877/09 про стягнення з Управління Південного оперативного командування на користь ОСОБА_1 грошової сумі у розмірі 187  029 грн., який був пред`явлений до виконання.
З постанови Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2017 року у справі № 522/507/17 за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Приморського ВДВС м. Одеси Волкунович Анастасії Юріївни, Приморського ВДВС м. Одеси про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця встановлено, що постановою старшого державного виконавця Приморського ВДВС м. Одеси від 23.06.2015 року ВП № 47780739 було повернуто виконавчий документ, виданий 10.02.2015 року Приморським районним судом м. Одеси у справі № 2а-877/09. Однак, постанова старшого державного виконавця Приморського ВДВС м. Одеси від 23.06.2015 року ВП № 47780739 була скасована зазначеною вище постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2017 року у справі № 522/507/17.
30.09.2020 року ОСОБА_1 подав до Приморського районного суду м. Одеси заяву про заміну сторони правонаступником, в якій заявник посилався на те, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2009 року по справі № 2а-877/09 не виконана. Також заявник зазначив, що у 2013 році на базі Південного оперативного командування було створено Оперативне командування «Південь», яке є правонаступником  Південного оперативного командування, та враховуючи те, що Управління Південного оперативного командування  вибуло як сторона у справі у зв`язку з його реорганізацією  в Оперативне командування «Південь», що робить неможливим належне виконання рішення адміністративного суду по справі 2а-877/09, як стадії адміністративного процесу, просив здійснити заміну відповідача по справі з Управління Південного оперативного командування на його правонаступника – Оперативне командування «Південь».
За наслідком розгляду поданої заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2009 року по адміністративній справі № 2а-877/09 з Управління Південного оперативного командування на Оперативне командування «Південь»
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:
По-перше, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони у справі її правонаступником в порядку ст. 52 КАС України, тоді як судом першої інстанції вирішено питання щодо заміни боржника у виконавчому провадженні відповідно до  ст. 379 КАС України, не зважаючи на те, що такі вимоги заявником не заявлялись.
Що стосується суті поданої ОСОБА_1 заяви про заміну сторони у справі, колегія суддів зазначає наступне:
Згідно ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 379 КАС України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. 
Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею, яка регулює питання щодо заміни сторони виконавчого провадження, з урахуванням підстав, визначених статтею про процесуальне правонаступництво. 
Натомість слід зазначити, що як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 КАС України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині 4 ст. 379 КАС України.
Колегія суддів звертає увагу на те, що Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.
Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.
Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. 
В свою чергу у своїй постанові  від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що якщо після відкриття провадження за скаргою/заявою на судове рішення, поданою особою, яка вважає себе правонаступником позивача у спірних правовідносинах, буде встановлено, що така особа не набула прав та обов`язків правопопередника, суд своєю ухвалою закриває відповідне провадження на підставі визначеної процесуальним законодавством норми.
У випадку коли ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні та скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, встановлення судом обставин відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника буде мати процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідної заяви.
Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва.
Таким чином, процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.
В свою чергу, положення ст. 52 КАС України свідчать про  неможливість здійснення заміни учасника справи та сторони виконавчого провадження за межами відкритої стадії адміністративного процесу.
В даному випадку судом не встановлено наявності відкритої стадії судового провадження, в тому числі і стадії виконання судового рішення.
Будь-яких доказів наявності відкритого виконавчого провадження на підставі виданого ОСОБА_1 дублікату виконавчого листа №2а/877/09 заявником до суду надано не було. При цьому, у разі наявного відкритого виконавчого провадження та до його закінчення здійснюється заміна сторони виконавчого провадження з одночасною заміною відповідного учасника справи правонаступником.
Вказане не було враховано судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, що призвело до ухвалення неправильного судового рішення у справі.
Згідно ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи все вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали від 19.01.2021 року було порушено норми процесуального права, що призвело до її неправильного вирішення, а відтак, відповідно до ст. 317 КАС України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником.
Керуючись ст.ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Оперативного командування "Південь" задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси  від 19 січня 2021 року скасувати.
Прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у справі її правонаступником.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.  

Суддя-доповідач:                                                                        А.В. Бойко

Суддя:                                                                                          А.Г. Федусик

Суддя:                                                                                         О.А. Шевчук