КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 756/9486/20                                                              Головуючий у І інстанції Диба О.В.
Провадження №22-ц/824/15642/21                                     Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
01 листопада2021 року                                                      м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Таргоній Д.О., Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,
розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ,
 
ВСТАНОВИВ:
 
у липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, у якому просила стягнути зі ОСОБА_1 аліменти на свою користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, однак не більше, ніж до досягнення 23 років.
В обґрунтування позову зазначила, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків в добровільному порядку, а донька потребує такої допомоги, оскільки немає можливості самостійно працювати.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 2 500,00 грн. щомісячно з подальшою їх індексацією, починаючи з 31.07.2020 року до досягнення ОСОБА_3 віку 23 років або закінчення її навчання у Національному педагогічному університеті імені М.П. Драгоманова.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 700,00 грн., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.
Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, жодної кореспонденції із суду не отримував, рішення суду не отримав до теперішнього часу, дізнавшись про його існування в вебпорталу «Судова влада України». 
Зазначає, що на момент ухвалення судом першої інстанції не мав і не має на даний час постійної роботи за трудовим договором, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того він змушений допомагати своїй матері ОСОБА_6 , яка є пенсіонеркою та отримує пенсію. Враховуючи його статки, він спроможний та погоджується сплачувати аліменти на доньку, яка продовжує навчання у розмірі 700,00 грн.
Також зазначає, що резолютивна частина рішення викладена з порушенням ч. 6 ст. 265 ЦПК України, оскільки суд стягнув з нього аліменти на утримання доньки до досягнення нею 23 років або закінчення навчання, що по суті є умовним рішенням.
Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив. 
Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно із ч. 1. ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки в даній справі ціна позову становить 2500,00 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. 
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.ч.1-4 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Згідно з ч.5 ст.128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Згідно з приписами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
В оскаржуваному рішеннісуд першої інстанції зазначив, що відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_1  був належним чином повідомлений судом про судове засідання та отримав копії ухвали про відкриття провадження і позовної заяви. Конверт, у якому судом направлялись процесуальні документи, повернувся без його вручення адресату ( а.с.25).
Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та розглянув справу за відсутності відповідача ОСОБА_1 щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання, не забезпечив його можливості надати суду докази та дати свої пояснення з приводу поданого ОСОБА_2 позову, чим позбавив його можливості скористатись наданими йому процесуальними правами, передбаченими ст.ст. 43, 49 ЦПК України.
Таким чином недотримання судом норм процесуального права призвело до порушення права відповідача ОСОБА_1 на справедливий суд, що в силу п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не може бути залишене в силі та підлягає скасуванню.
Вирішуючи позов ОСОБА_2 про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, колегія суддів вважає, що позовпідлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис №654 (а.с. 11).
Донька сторін, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні, про що свідчить наявна у матеріалах довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.10.2014 (а.с14).
Відповідно до довідки від 18.06.2020 ОСОБА_3 навчається на третьому курсі 32 ПС групи факультету психології Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, IV рівень акредитації, за денною формою навчання за спеціальністю 053 «Психологія» за освітньо-кваліфікаційним рівнем - бакалавр за контрактом, термін навчання - з 01.09.2017 по 30.06.2021 (а.с. 10).
Згідно із Договором №ПС0024/17 від 31.08.2017, укладеним між Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова та ОСОБА_2 загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить (без урахування інфляції) 66 000,00 грн. Вартість освітньої послуги за кожен наступний рік навчання складається із вартості попереднього року навчання, збільшеної на рівень інфляції за попередній календарний рік (а.с. 18).
Позивач посилається на те, що їх з відповідачем донька забезпечити себе матеріально не в змозі, отримуючи освіту на денній формі навчання, проте  відповідач не надає допомоги на утримання дитини, хоча зобов`язаний та має змогу це робити.
Зважаючи на викладене, донька сторін має право на утримання, незважаючи на її повноліття.
Частинами 1, 2 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно із статтею  201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки сторін, колегія суддів враховує її потреби в існуванні на період навчання (їжа, одяг, комфорт, користування житлово-комунальними та медичними послугами, оплата навчання, проїзд до місця навчання) та вважає, що зазначений позивачем розмір аліментів у сумі 2500,00 грн. відповідатиме засадам виваженості, розумності та справедливості, забезпечить доньці сторін належний рівень життя.  
Як убачається із матеріалів справи, то відповідач є працездатною особою за віком (42 роки), на незадовільний стан здоров`я та будь-які обмеження, пов`язані зі станом здоров`я, щодо працевлаштування на роботу з достойним рівнем її оплати не посилається.
Зазначаючи про те, що він не має постійного місця роботи, ОСОБА_1 джерела та величину свого доходу не вказує, хоча зазначає, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та він допомагає непрацездатній матері. При цьому позивач повинен утримати і себе, що тягне матеріальні витрати, а тому, на думку колегії суддів, указане свідчить  про те, що відповідач приховує своє дійсне матеріальне становище. 
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (постанова ВС від 23.12.2019 року в справі №344/10971/16).
Та, обставина, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не звільняє його від обов`язку утримувати і повнолітню доньку на час її навчання.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що обов`язок по утриманню дітей несе не тільки він, але й їх матері відповідно до ст. 180 СК України.
Посилання відповідача на те, що він допомагає непрацездатній матері, на висновок колегії суддів не впливає, оскільки остання забезпечена пенсією, проте як донька сторін будь-яких доходів на утримання окрім утримання батьками не має.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимоги  ОСОБА_2  про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 2500,00 грн. до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку на час навчання у вищому навчальному закладі, починаючи з 31.07.2020 року.
Крім того, зважаючи, що позивач згідно із чинним законодавством звільнена від сплати судового збору за подачу позовної заяви, то останній на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у доход держави у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнитичастково.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
ПозовОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно починаючи з 31 липня 2020 року до закінчення нею навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.
Стягнути зі ОСОБА_1 у доход держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
 
Постанова набирає законної сили з дня  її прийняття і на підставі ч. 3 ст. 389 ЦПК України  не підлягає касаційному оскарженню.
Реквізити сторін:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання:  АДРЕСА_1 , ІПН:  НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 ,  місце проживання:     АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_3 .
Повний текст постанови складений 01 листопада 2021 року.

Судді:                                                                          Д.О. Таргоній
 
                                                                                     С.А. Голуб
 
                                                                                    Н.В. Ігнатченко