ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
Іменем України

06 жовтня 2021 року м. Херсон
Номер провадження: №22-ц/819/700/21, 22-ц/819/701/21 
Єдиний унікальний номер справи: 656/374/20
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого – Радченка С.В.,
суддів:  Вейтас І.В., Кузнєцової О.А.
секретар Плохотніченко А.В.
учасники справи:
представник позивача – адвокат Марущенко А.М.,
представник відповідача – адвокат Ільченко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги   ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Марущенко Андрій Михайлович, на рішення та ухвалу Іванівського районного суду Херсонської області від 21 січня 2021 року, ухвалених під головуванням судді Крисанової В.І., в справі за позовом ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Херсонської області, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень Іванівської селищної ради Херсонської області, зобов`язання вчинити певні дії, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і судових рішень суду першої інстанції
У червні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 05.11.2019 року він звернувся до Іванівської селищної ради Херсонської області із заявою про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Іванівської селищної ради Херсонської області, за межами населених пунктів, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, в межах норм безоплатної приватизації. Станом на 08.12.2019 року його заява не була розглянута та будь-якої відповіді йому не було надано. 09.12.2019 року він звернувся до ПП «Левас» із заявою про розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 20.12.2019 року він звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, просив підписати акт, який міститься в проєкті землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленого ПП «Левас». 23.12.2019 року орган місцевого самоврядування повідомив про відмову в погодженні меж зазначеної земельної ділянки, у зв`язку з тим, що рішення не набрало достатньої кількості голосів на пленарному засіданні, яке відбулося 20.12.2019 року. Крім того, 24.02.2020 року органом місцевого самоврядування, знаючи про те, що на земельну ділянку з кадастровим номером 6522987400:03:001:0268 розроблений проєкт, що знаходиться на стадії погодження, прийнято рішення за №1679 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність ОСОБА_2 . Перед прийняттям органом місцевого самоврядування рішення №2123, рішенням від 10.06.2020 № 2115, йому було відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі земельної ділянки у власність, у зв`язку з невідповідністю проєкту землеустрою вимогам діючого законодавства. 16.04.2020 за його заявою спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6522987400:03:001:0268. Вважає, що орган місцевого самоврядування не є органом Державної землевпорядної експертизи та не може надавати правову оцінку проєкту землеустрою. 

Посилаючись на наведене, з уточненнями, остаточно просив визнати протиправними та скасувати рішення Іванівської селищної ради Херсонської області XXXV сесії VII скликання від 24.02.2020 року № 1679; XXXIX сесії VII скликання від 10.06.2020 № 2115; XXXIX сесії VII скликання від 10.06.2020 № 2123; зобов`язати Іванівську селищну раду Херсонської області вчинити дії щодо затвердження проекту землеустрою та передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером 6522987400:03:001:0268 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Іванівської селищної ради Херсонської області, за межами с. Шотівка, Іванівського району, Херсонської області, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, в межах норм безоплатної приватизації; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 6522987400:03:001:0268.
Ухвалою суду від 07 липня 2020 суд було вжито захід забезпечення позову у виді накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 6522987400:03:001:0268 загальною площею 2,0000 га із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, розташованої на території Іванівської селищної ради Херсонської області, за межами с. Шотівка, Іванівського району, Херсонської області, що належить на праві власності ОСОБА_2 .
Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 21 січня 2021 року відмовлено в задоволенні позову.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування, оскільки зазначені рішення прийняті в межах компетенції органу, який не мав права розпоряджатися спірною земельною ділянкою, та спосіб, передбачений законом. 

Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 21 січня 2021 року, у зв`язку з ухваленням рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, скасовано вжиті судом заходи забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На зазначені рішення та ухвалу суду  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Марущенко А.М.,подав апеляційні скарги, в яких просить рішення та ухвалу суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про те, що Іванівська селищна рада не мала права розпоряджатися спірною ділянкою та залишив поза увагою спеціальну норму права – ст.3, ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка передбачає саме спеціальний порядок реєстрації права власності на земельні ділянки, і як виключення надає право органам державної влади або органам місцевого самоврядування приймати рішення про передачу земельної ділянки у власність. Спірна земельна ділянка відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 26.09.2018 року була передана у комунальну власність Іванівській селищній ОТГ, а тому саме Іванівська селищна рада мала право розпоряджатися спірною земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду, адвокат Марущенко А.М. посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати, зазначає про те, що у випадку ухвалення рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, а не шляхом постановлення окремої ухвали.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційні скарги

Письмовий відзив на апеляційні скарги до суду не надходив.

Ухвалою апеляційного суду від 22 вересня 2021 року до участі у справі залучено правонаступника позивача ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - його спадкоємця ОСОБА_3 .

Висновки апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційних скарг

Щодо рішення суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що  підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118 та 186-1 ЗК України.
Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статті 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2019 року позивач звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, в межах норм безоплатної приватизації (а.с.6).
Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
З матеріалів справи вбачається, що Іванівська селищна рада у встановлений законом термін не надала дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і також не надала будь-якої мотивованої відмови у його наданні.
При цьому колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач звернувся не до того суб`єкта, який мав повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.
Судом встановлено, що 26.09.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області на підставі наказу № 3390-СГ від 26.09.2018 передало із державної власності, а Іванівська селищна об`єднана територіальна громада прийняла у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення (до складу яких входить і спірна земельна ділянка), про що складено акт приймання-передачі, який разом із наказом є підставою для державної реєстрації права на зазначені в додатку земельні ділянки комунальної власності Іванівської селищної об`єднаної територіальної громади (а.с.146).
21.01.2020 року Іванівською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6522987400:03:001:0198 загальною площею 7,9659 (а.с.147-148).
Таким чином, у період часу з 26.09.2018 року по 21.01.2020 року спірна земельна ділянка фактично вибула з володіння держави в особі відповідного органу Держгеокадастру проте не була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав, як комунальна власність.
За таких обставин, суд першої інстанції повинен був керуватися спеціальною нормою закону, яка регулює спірні правовідносини, а саме статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до змісту якої рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав.
Про той факт, що відповідачу були відомі приписи зазначеного закону, свідчить лист від 23.12.2019 року в якому орган місцевого самоврядування повідомив позивача про те, що його заява про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, розташованої на території Іванівської селищної ради за межами с. Шотівка, Іванівського району, Херсонської області, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, в межах безоплатної приватизації - розглянута на пленарному засіданні чергової ХХХІІІ сесії селищної ради VІІ скликання від 20.12.2019 року, за результатами розгляду рішення не прийнято, у зв`язку з тим, що не набралося достатньої кількості голосів (а.с.9). При цьому жодних посилань про те, що зазначене питання не відноситься до компетенції відповідача, оскільки земельна ділянка не набула права комунальної власності – Іванівська сільська рада в листі не наводить.
Відповідно до положень абзацу третього частини сьомої статті 118 ЗК України, у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Дотримуючись приписів зазначеної норми закону, позивач 09.12.2019 року звернувся до ПП «Левас» із заявою про розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність спірної земельної ділянки без надання дозволу Іванівської селищної ради. Також 09.12.2019 року позивач звертається до відповідача з повідомленням про укладення договору на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі заяви від 05.11.2019 року (а.с.7), а 20.12.2019 року - із заявою про погодження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Іванівської селищної ради Херсонської області, розробленого Приватним підприємством «Левас», шляхом підписання та проставляння печатки на Акті погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами від 09.12.2019 року (а.с.8). 
Таким чином, позивач скористався наданим йому правом на розроблення проекту землеустрою у передбачений законом спосіб, про що належним чином повідомив відповідача, у зв`язку з чим мав цілком вірогідні сподівання про те, що його право на отримання земельної ділянки у спосіб, передбачений Земельним Кодексом України буде підтримане органом місцевого самоврядування.
18.03.2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області надано висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким погоджено та визнано таким, що відповідає земельному законодавству проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га, розташованої на території Іванівської селищної ради за межами с. Шотівка, Іванівського району, Херсонської області, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, в межах норм безоплатної приватизації (а.с.10). При цьому, слід зазначити, що орган Держгеокадастру жодним чином не зауважив про обставину, що земельна ділянка, сформована за заявою ОСОБА_1 , не належала на час звернення позивача до органу самоврядування до комунальної власності, та 16.04.2020 року за заявою позивача була сформована земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га із земель сільськогосподарського призначення шляхом присвоєння кадастрового номеру 6522987400:03:001:0268 (а.с.11,165).
В свою чергу, Іванівська селищна рада, якій достовірно відомі обставини щодо виготовлення позивачем проекту землеустрою, 24.02.2020 року рішенням № 1679 надає дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення цієї ж земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с.12).
10.06.2020 року рішенням № 2115 Іванівської селищної ради Херсонської області ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером 6522987400:03:001:0268, розташованої на території Іванівської селищної ради Іванівського району з тих підстав, що на час подання заяви земельна ділянка перебувала у державній власності, речові права на зазначену земельну ділянку були зареєстровані 21.01.2020 року, заява не відповідає вимогам законодавства (а.с.13).
Цього ж дня, 10.06.2020 року рішенням № 2123 Іванівська селищна рада затверджує проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , яка 16.06.2020 року зареєструвала право власності на земельну ділянку (а.с.45).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) вказано, що порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування регулюється статтями 123, 124 ЗК України. Цей порядок полягає в такому: зацікавлена особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У клопотанні зазначаються, зокрема, орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення і додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування надає дозвіл (або мотивовану відмову у його наданні). За замовленням заінтересованої особи виконавець розробляє проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Він погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання земельної ділянки у користування, яким затверджує проєкт землеустрою щодо відведення ділянки.
При цьому, обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проєкту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою та затверджує цей проєкт щодо іншої особи.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи.
Судам при вирішенні аналогічних спорів слід враховувати, що подати позов до суду про захист свого законного інтересу може будь яка особа, яка звернулася до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки, залежно від істотних ознак кожної конкретної правової ситуації (зокрема, від добросовісності поведінки усіх зацікавлених осіб, обізнаності їх про інтереси інших осіб щодо цієї земельної ділянки тощо).
Як вбачається з обставин справи, яка переглядається, позивач ОСОБА_1 05 листопада 2019 року звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про надання йому у власність земельної ділянки та у відповідача не було підстав залишати зазначену заяву без будь-якого реагування (з огляду на приписи ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), натомість Іванівська селищна рада, вже після того, як спірну земельну ділянку було сформовано та розроблено проект землеустрою за замовленням ОСОБА_1 , всупереч принципу добросовісності, надає дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на цю ж земельну ділянку, щодо якої вже сформована документація, іншій особі, якій в подальшому передає земельну ділянку у власність
Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди.
Така правова позиція сформована в постанові КЦС ВС від 11.11.2020 року (справа № 472/1282/17) при розгляді справи з подібними правовідносинами.
В справі, яка переглядається, Іванівською селищною радою, при затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на користь ОСОБА_2 , не враховано, що та ж сама земельна ділянка є сформованою раніше на підставі проекту землеустрою іншої особи – ОСОБА_1 . На думку колегії суддів це є порушенням вимог статті 79-1 ЗК України, статті 50 Закону України «Про землеустрій», метою яких є уникнення конфлікту між заінтересованими особами, так і положень Конституції України щодо обов`язку органів місцевого самоврядування діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, забезпечувати рівність конституційних прав і свобод громадян. Іванівська селищна рада Херсонської області, всупереч наданим їй повноваженням, не ухвалила рішення, за наявності для того законних підстав, про відмову в затвердженні проекту землеустрою за зверненням ОСОБА_2 , чим порушила права та законні інтереси першого заявника на отримання у власність (приватизацію) земельної ділянки в межах встановлених норм, за відсутності для цього законних перешкод.
За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо можливості задоволення вимог первісного позову про необхідність скасування рішення Іванівської селищної ради Херсонської області ХХХІХ сесії VІІ скликання від 10.06.2020 року № 2123 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ; про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, і, відповідно, про скасування рішення Іванівської селищної ради Херсонської області ХХХІХ сесії VІІ скликання від 10.06.2020 року № 2115 про відмову в затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 . 
Разом з цим оскаржене позивачем рішення Іванівської селищної ради Херсонської області ХХХV сесії VІІ скликання від 24.02.2020 року № 1679 про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є правовстановлюючим актом та не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права на конкретну, індивідуально визначену земельну ділянку, тому вимога позовної заяви про скасування цього рішення задоволенню не підлягає.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Іванівської селищної ради вчинити дії щодо затвердження проекту землеустрою та передати спірну земельну ділянку позивачу у власність, колегія суддів вважає наступне.
Згідно з ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.
Згідно  п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Виконуючи завдання цивільного судочинства, суд позбавлений права переймати повноваження органу місцевого самоврядування, тому в цій частині позовна вимога підлягає задоволенню частково та колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Іванівську селищну раду Херсонської області розглянути заяву ОСОБА_3 , який є правонаступником ОСОБА_1 , щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером 6522987400:03:001:0268, розташованої на території Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області, за межами с. Шотівка, Іванівського району, Херсонської області, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, в межах норм безоплатної приватизації у відповідності до вимог ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. 

Щодо ухвали суду

Враховуючи, що постановою апеляційного суду скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, як наслідок підлягає скасуванню ухвала суду першої інстанції про скасування заходу забезпечення позову, яка була постановлена у зв`язку з ухваленням рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат Марущенко Андрій Михайлович, задовольнити частково.
Ухвалу Іванівського районного суду Херсонської області від 21 січня 2021 року скасувати.
Рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 21 січня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Скасувати рішення Іванівської селищної ради Херсонської області ХХХІХ сесії VІІ скликання від 10.06.2020 року № 2123 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку; скасувати рішення Іванівської селищної ради Херсонської області ХХХІХ сесії VІІ скликання від 10.06.2020 року № 2115 про відмову в затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .
Зобов`язати Іванівську селищну раду Херсонської області розглянути заяву ОСОБА_3 , який є правонаступником  ОСОБА_1 ,щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером 6522987400:03:001:0268, розташованої на території Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області, за межами с. Шотівка, Іванівського району, Херсонської області, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, в межах норм безоплатної приватизації у відповідності до вимог ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, у випадках, визначених п.п. а-г, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2021 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді І.В. Вейтас

О.А.Кузнєцова