Ухвала
Іменем України
 
14 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 200/15443/17
провадження № 61-19333ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
 
розглянувши касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом Дніпровської міської ради (в інтересах якої також діє прокуратура Дніпропетровської області) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Петрушенська Інна Романівна, про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації права власності, 
ВСТАНОВИВ:
Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська заочним рішенням                              від 03 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради відмовив.
Не погодившись з таким рішенням суду позивач, Дніпровська міська рада, 19 березня 2021 року, звернулася з апеляційною скаргою.
Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду Демченко Е. Л. від 26 квітня                    2021 року у відкритті провадження відмовлено.
Верховний Суд постановою від 30 вересня 2021 року скасував ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року, справу направив до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 02 листопада 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на заочне рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська                від 03 грудня 2019 року у справі за позовом Дніпровської міської ради (в інтересах якої також діє прокуратура Дніпропетровської області) до ОСОБА_1 ,              ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Петрушенська І. Р., про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації права власності.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, судом встановлено не було.
Дніпровська міська рада 26 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у вказаній вище справі, в якій просила скасувати цю ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Вивчивши касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.      
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно з статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційну скаргу подано після спливу одного року з моменту винесення оскаржуваного судового рішення, а апеляційна скарга Дніпровської міської ради не містить посилань на обставини, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Твердження заявника про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження відповідно до статті 354 ЦПК України є безпідставними, з огляду на те, що судом не встановлено випадків, за наявності яких пропущений більше одного року строк на апеляційне оскарження судового рішення може бути поновлено, оскільки Дніпровська міська рада після звернення із позовом 11 вересня 2017 року заявляла клопотання, ознайомлювалася із матеріалами справи, приймала участь у судових засіданнях та було надіслано їй повний текст оскаржуваного рішення на юридичну адресу, тому судом було застосовано положення частини другої статті 358 ЦПК України та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
Відповідно до практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).
У рішенні від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
З огляду на те, що доводи, наведені Дніпровською міською радою у касаційній скарзі, не дають підстав для висновку про незаконність оскаржуваного судового рішення, тому правильне застосовування судом апеляційної інстанцій процесуальних норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.
Порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного                  вирішення питання про права заявника у справі, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив. Правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційні скарги є необґрунтованими та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом Дніпровської міської ради (в інтересах якої також діє прокуратура Дніпропетровської області) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Петрушенська Інна Романівна, про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації права власності відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          І. В. Литвиненко  
 
                                                                      А. І. Грушицький
 
                                                                                                      Є. В. Петров