КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
 
07 жовтня 2021 року                                                                                             м. Київ
 
Унікальний номер справи № 366/323/21
Суддя в суді першої інстанції: Ткаченко Ю.В. 
Провадження № 33/824/4454/2021
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., вирішуючи питання про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 31 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
в с т а н о в и в : 
 
Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 31 березня 2021 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн. (а.с. 15-18).
Не погодившись з вказаною постановою, 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову Іванківського районного суду Київської області від 31 березня 2021 року та заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просив поновити строк на оскарження постанови у зв`язку з поважними причинами його пропуску (а.с. 87-91).
Заяву про поновлення строку обґрунтовував тим, що 28 квітня 2021 року довідався про те, що 05 січня 2021 року на нього було складено протокол та постановою Іванківського районного суду Київської області від 31 березня 2021 року його позбавили права керування транспортним засобом за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому стверджував, що 05 січня 2021 року автомобілем не керував, а керував автомобілем його брат-близнюк ОСОБА_2 , який надав поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення його посвідчення водія, яке зберігалося в автомобілі. Про такі обставини відразу ж брат його не повідомив, а лише 28 квітня 2021 року зізнався в тому, що надав його документи поліції під час зупинки 05 січня 2021 року, зробив це помилково і ненавмисно, вважав, що все владнає самостійно.
Також ОСОБА_1 посилався на те, що повісток до суду не отримував, в судовому засіданні участі не брав, в протоколі про адміністративне правопорушення не його підписи, адреса та засоби зв`язку. Вказував, що 05 березня 2021 року не він подавав до суду клопотання про відкладення, а його брат-близнюк. За таких обставин вважає, що пропустив строк оскарження постанови з поважних причин (а.с. 87-89).
Перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга  підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.  
За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).
Як вбачається з матеріалів справи, Іванківським районним судом Київської області 31 березня 2021 року було винесено постанову по справі, проте апеляційну скаргу було подано 29 вересня 2021 року, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП 10-денного строку на апеляційне оскарження з дня винесення постанови.
Разом з тим, ОСОБА_1 вже двічі звертався до суду з апеляційними скаргами на постанову Іванківського районного суду Київської області від 31 березня 2021 року та просив поновити строк на апеляційне оскарження. 
Проте постановами Київського апеляційного суду від 04 червня 2021 року та від 06 вересня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 31 березня 2021 року та скарги повернуто (а.с. 32-33, 83-84).
У цих постановах апеляційний суд вже надав оцінку аналогічним доводам скаржника щодо поважності поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та визнав їх неповажними.
Посилання ОСОБА_1 на те, що його брат-близнюк був зупинений працівниками поліції, пред`явив його посвідчення водія та подавав заяви до поліції та суду, апеляційний суд визнав неспроможними та відхилив з огляду на наступне.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений 05 січня 2021 року, а на підставі поданої особисто ОСОБА_1 19 січня 2021 року до Управління патрульної поліції у м. Києві заяви справу було направлено на розгляд до Іванківського районного суду Київської області за місцем проживання. При цьому підставою для задоволення заяви стала довідка виконкому Іванківської селищної ради № 478 від 18 січня 2021 року про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації і така довідка була видана саме ОСОБА_1 та долучена до заяви (а.с. 6-7).
05 березня 2021 року ОСОБА_1 особисто подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання, призначене на цей день, було відкладено на 31 березня 2021 року та повідомлено ОСОБА_1 шляхом направлення смс-повідомлення про судове засідання (а.с. 12-13).
З огляду на те, що ОСОБА_1 особисто подавав як до Управління патрульної поліції, так і до суду клопотання, під час прийняття яких уповноважена особа зобов`язана перевірити особу заявника за документом, відсутні достатні підстави вважати, що                   ОСОБА_1 був необізнаний про складання протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи в суді та прийняття судового рішення. 
Належних доказів на підтвердження доводів заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник не надав.
Отже, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, тому виходячи з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 31 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 31 березня 2021 року - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                     _________________                             Б.Б. Левенець