УХВАЛА

01 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/2080/21
адміністративне провадження № К/9901/42256/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Жука А.В., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від   29 червня 2021 року 
у справі №280/2080/21
за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 
до ОСОБА_1 
про відшкодування майнової шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року військова частина НОМЕР_1 звернулась до Запорізького    окружного адміністративного суду    з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суму завданої державі невідшкодованої шкоди в розмірі 6 807,64 грн.
Ухвалою Запорізького    окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивачу запропоновано у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до  статті 167 КАС України, із відповідними доказами поважності причин пропуску строку; оригінал платіжного документу на підтвердження сплати судового збору в розмірі 2     270,00 грн.
Ухвалою Запорізького    окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року визнано неповажними підстави, вказані військовою частиною НОМЕР_1 у заяві про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди    повернуто позивачу.
Не погодившись із такою ухвало суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги, а також зміст оскаржуваних судових рішень Верховний Суд встановив наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – “КАС України”) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, наявність підстав для стягнення в судовому порядку з відповідача збитків, завданих державі, позивач пов`язує з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) Про результати службового розслідування №169 від 15 липня 2020 року.
Разом з цим, до суду з даним позовом позивач звернувся 17 березня 2021 року, тобто з пропуском встановленого частиною 5  статті 122 КАС України  строку звернення до суду.
За приписами частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що  у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
У відповідності до частини 1 статті 123 КАС України  у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Так, ухвалою Запорізького  окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивачу запропоновано у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до статті 167 КАС України, із відповідними доказами поважності причин пропуску строку; оригінал платіжного документу на підтвердження сплати судового збору в розмірі 2   270,00 грн.
14 квітня 2021 року до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду (вх. №21383). В обґрунтування поважності причин пропущення строку звернення до суду військова частина посилається на наявність навантаження, пов`язаного із захистом територіальної цілісності та недоторканості України, постійне залучення особового складу для виконання завдань в районі проведення операції об`єднаних сил, значне збільшення документообігу. Крім того, заявлена до стягнення шкода є збитком, нанесеним державі.
Проаналізувавши вказану заяву про поновлення строку звернення до суду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, визнав неповажними підстави, вказані військовою частиною НОМЕР_1 у заяві про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди  повернув позивачу.
Так, частиною 2 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.
Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26 січня 2021 року у справі 620/1720/20, перебіг строку звернення до суду з цим адміністративним позовом повинен визначатися саме відповідними нормами    КАС України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 у справі №818/1688/16 визначаючи юрисдикцію спорів щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, зазначила, що указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства  як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби,  зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.».
В свою чергу, за приписами частини 5  статті 122 КАС України  для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Отже, оскільки наявність підстав для стягнення в судовому порядку з відповідача збитків, завданих державі, позивач пов`язує з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) Про результати службового розслідування №169 від 15 липня 2020 року, а з даним позовом позивач звернувся до суду 17 березня 2021 року, Верховний Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про пропуск позивачем строку встановленого частиною 5  статті 122 КАС України  звернення до суду.
Також Верховний Суд вважає необґрунтованими, наведені скаржником, причин пропуску строку звернення до суду та погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Законодавче обмеження строку, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними,  строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк звернення до суду.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Відповідно до пункту  1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини 5 статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Враховуючи, що скаржником належним чином не було обґрунтовано причини пропуску строку звернення до суду, а також не наведено непереборних та об`єктивних перешкод, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк звернення до суду, Верховний Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Отже, суд констатує, що суди попередніх інстанцій вірно застосували положення частини 5 статті 169 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справ) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів першої інстанції переглянуті судом апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині другій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 332, 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від  29 червня 2021 року у справі №280/2080/21 за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді	О.В. Калашнікова М.В. Білак  А.В. Жук