ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/922/21                                                                       Суддя першої інстанції: Тихоненко О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М., 
          при секретарі                    - Ткаченко В.В., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив: 
- визнати дії Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області щодо неповернення стягнутих з позивача коштів у розмірі 5508,36 грн за вимогою Чернігівського управління ГУ ДФС у Чернігівській області про сплату боргу № Ф-13455-17 від 16.05.2019 протиправними; 
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області повернути позивачу стягнуті з останнього кошти за вимогою Чернігівського управління ГУ ДФС у Чернігівській області про сплату боргу № Ф-13455-17 від 16.05.2019 року у розмірі 5508,36 грн. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, в апеляційній скарзі відповідач просив замінити відповідача - правонаступником. 
Відповідно до ч.1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
За приписами ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. 
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 р. № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова № 893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком., зокрема ГУ ДПС у Київській області.
Пунктом 2 Постанови № 893 установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.
Відповідно до пункту 3 Постанови № 893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.
Відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 р. N 227 (зі змінами), Державна податкова служба України видала наказ від 30.09.2020 р. № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Наказ № 529), яким наказала утворити як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, а Департаменту правової роботи - подати державному реєстратору документи для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідної інформації про утворення територіальних органів Державної податкової служби як її відокремлених підрозділів.
Відповідно до Наказу Державної податкової служби України від 24.12.2020 року № 755 розпочато з 01.01.2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 року № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови № 893.
Згідно з Положенням Головне управління ДПС у Київській області затверджене наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 р. № 643 (далі - Положення), Головне управління ДПС у Чернігівській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, забезпечує реалізацію повноважень Державної податкової служби на території Київської області і є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ 43143966).
Отже, з 01.01.2021 року відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво, оскільки саме норми адміністративного права врегулювали умови та порядок передання адміністративної компетенції від ліквідованого Головного управління ДПС у Чернігівській області як юридичної особи публічного права (код ЄДРПОУ 43143966) до Головного управління ДПС у Чернігівській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 44094124).
Отже, враховуючи викладене, наявні правові підстави для заміни відповідача в порядку процесуального правонаступництва, а саме: з ГУ ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 43143966) на ГУ ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094124).
          Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив. 
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що  вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13455-17 від 16.05.2019 року на суму 21030,90 грн., як встановлено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року по справі №620/3847/19, не відповідає вимогам, що встановлені Законом № 2464 та Інструкції № 449, а відтак - сплачені позивачем суми єдиного внеску за 2017-2019 роки є помилково сплаченими, у свою чергу, факт надмірної/помилкової сплати позивачем єдиного внеску обумовлює повернення цих коштів податковим органом у передбаченому законодавством порядку.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 був зареєстрований в Чернігівській ДПІ в якості фізичної особи-підприємця 25.02.2002 р., також проведено реєстрацію в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області 27.03.2002 р., знятий з податкового обліку у зв`язку з припиненням за принципом мовчазної згоди 13.12.2019 року (а.с.37).
Також в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за безкоштовним запитом міститься запис: "Дата державної реєстрації, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця - у разі, коли державна реєстрація фізичної особи-підприємця була проведена до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" Дата реєстрації: 25.02.2002 р., Дата запису: 12.12.2019 р., номером запису: 2 064 0170002033871" (а.с.43).
При цьому 16.05.2019 року Чернігівським управлінням ГУ ДФС у Чернігівській області було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13455-17 на суму 21 030,90     грн. Зі змісту зазначеної вимоги слідує, що відповідач, відповідно до ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на підставі даних інформаційної системи "Податковий блок" органів доходів і зборів, встановило наявність у позивача заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску (ЄСВ) у розмірі 21 030,90    грн станом на момент її винесення.
Як слідує з матеріалів справи на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження АСВП № 60619080 з виконання вимоги про сплату боргу № Ф-13455-17 від 16.05.2019 року, виданої Чернігівським управлінням ГУ ДФС у Чернігівській області про стягнення з позивача на користь ГУ ДПС у Чернігівській області заборгованості у розмірі 21030,90 грн. 
18.11.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 05.12.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. У зв`язку з виконанням вищезазначеної постанови з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у розмірі 21030,90 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.12-13). 
Позивач вважаючи вказану вимогу протиправною, звернувся до суду з відповідним позовом.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020 року, позов ОСОБА_1 до Чернігівського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано вимогу Чернігівського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області від  16.05.2019 року №Ф-13455-17 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 21  030,90    грн (а.с.7-10).
У зв`язку з зазначеним центральний відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) звернувся до ГУ ДПС у Чернігівській області з листом про повернення коштів, в якому просить повернути перерахований борг в сумі 21030,90 грн. на депозитний рахунок вказаного відділу за відповідними реквізитами (а.с.11). 
Листом від 06.11.2020 року № 139/10/25-01-12-03-12 ГУ ДПС у Чернігівській області повідомило центральний відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що після зменшення в інтегрованій картці платника нарахувань на суму 21030,90 грн відповідно до рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року, на дату розгляду заяви за даними інтегрованої картки платника ОСОБА_1 надміру сплачена сума по єдиному внеску склала 15522,54 грн, відповідно саме ця сума підлягає поверненню (а.с.14).
На звернення позивача щодо повернення коштів (а.с.15), відповідач листом від 19.01.2021 року № 296/6/25-01-13-06-13 повідомив позивача, що згідно даних інтегрованої картки платника, що ведуться органами ДПС, станом на дату припинення підприємницької діяльності (12.12.2019 р.) за позивачем обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 26539,26 грн. У період з 29.04.2020 року по 16.07.2020  року в рахунок погашення заборгованості зараховані кошти на загальну суму 21030,90 грн. Відповідно станом на 16.07.2020 року заборгованість зі сплати єдиного внеску  на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становила 5508,36 грн. За наслідками виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 620/3847/19, яке набрало законної сили з 18.09.2020 року заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за фізичною особою ОСОБА_1 не обліковується (а.с.16).
Вважаючи дії ГУ ДПС у Чернігівській області щодо неповернення стягнутих з позивача коштів протиправними, останній звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.          Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон №2464(далі - Закон №2464).
Згідно з пунктом 1 частини 1статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини 2 статті 6 Закону №2464).
Приписами пункту 2 частини 1 статті 7    Закону    встановлено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першоїстатті 4 цього Закону,на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Згідно частини четвертої статті 8    Закону № 2464, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим    Законом, в частині адміністрування Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена    наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449    (у редакції    наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469) (далі -Інструкція № 449).
Згідно пункту 1 розділу VI    Інструкції № 449    до платників, які не виконали визначені    Законом    обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.
У відповідності до п. 3 розділу VI Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):
- платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);
- платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Як свідчать матеріали справи та не заперечувалось сторонами, 16.05.2019 року Чернігівським управлінням Головним управлінням ДФС у Чернігівській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13455-17, відповідно до якої сума боргу (недоїмки) позивача становить 21030,90 грн.
Разом з тим, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року по справі №620/3847/19, яке набрало законної сили 27.07.2020 року, визнано протиправною та скасовано вимогу Чернігівського управління Головною управління ДФС у Чернігівській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13455-17 від 16.05.2019 р. на суму 21030,90 грн.
Відповідно до ч.4    ст.78 КАС України    обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином,    вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13455-17 від 16.05.2019 року на суму 21030,90 грн, як встановлено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року по справі №620/3847/19, не відповідає вимогам, що встановлені Законом № 2464 та Інструкції № 449, а  відтак - сплачені позивачем суми єдиного внеску за 2017-2019 роки є помилково сплаченими.
Факт надмірної/помилкової сплати позивачем єдиного внеску обумовлює повернення цих коштів податковим органом у передбаченому законодавством порядку.
Згідно з ч. 13 ст. 9    Закону України № 2464 суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ст. 26    Закону України № 2464 суми коштів, безпідставно стягнені територіальними органами доходів і зборів з юридичних і фізичних осіб, належать поверненню з рахунків органами доходів і зборів в триденний строк з дня прийняття рішення територіальним органом доходів і зборів або судом про безпідставність їх стягнення.
Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 року №6 (далі - Порядок № 6).
Згідно з п. 5 цього Порядку повернення коштів здійснюється у випадках: 1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719; 2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719; 3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету; 4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.
Пунктом 6 Порядку №6 встановлено, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення. У випадку, передбаченому п.п. 3 п. 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.
Як вбачається із матеріалів справи, в зв`язку з набранням законної сили рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року по справі № 620/3847/19 центральний відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) звернувся до ГУ ДПС у Чернігівській області з листом про повернення коштів, в якому просить повернути перерахований борг в сумі 21030,90 грн на депозитний рахунок вказаного відділу за відповідними реквізитами, однак листом від 06.11.2020 року № 139/10/25-01-12-03-12 ГУ ДПС у Чернігівській області повідомило центральний відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що після зменшення в інтегрованій картці платника нарахувань на суму 21030,90 грн відповідно до рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 р., на дату розгляду заяви за даними інтегрованої картки платника ОСОБА_1 надміру сплачена сума по єдиному внеску склала 15522,54 грн, відповідно саме ця сума підлягає поверненню. На заяву позивача про повернення решти коштів відповідач повідомив, що заборгованість позивача становить 26539,26 грн, в період з 29.04.2020 року по 16.07.2020 року в рахунок погашення заборгованості зараховані кошти на загальну суму 21030,90 грн. Відповідно станом на 16.07.2020 року заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становила 5508,36 грн.
Тобто на виконання рішення суду, яке набрало законної сили було повернуто 15522,54 грн, замість 21030,90 грн, в зв`язку з наявністю у позивача станом на 16.07.2020 року  заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 5508,36 грн.  
Разом з тим, колегія суддів наголошує, що в силу приписів п.5 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 року №6, у зв`язку із встановленням рішенням суду факту протиправного нарахування суми єдиного соціального внеску та скасуванню податкової вимоги, на підставі якої й були стягнуті кошти, останні, як помилково сплачені підлягають поверненню позивачу в повному обсязі. 
Інші доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року - без змін. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 Я.Б.Глущенко 

                                                                                                    Я.М.Собків             

Повний текст виготовлено 14 грудня 2021 року.