П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/991/21-а 
                                                              Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк Олег Васильович   
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
02 листопада 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Черняк А.В., 
представника позивача: Кіщука М.П. 
представників третьої особи: Гінгуляка О.М., Котович Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новодністровської міської ради Чернівецької області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс" до Новодністровської міської ради Чернівецької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення тридцять другої сесії VII скликання Новодністровської міської ради від 29 травня 2017 року №112 "Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд в мікрорайонах "Діброва" та "Сонячний" міста Новодністровськ Чернівецької області" в частині розміщення на Схемі розміщення тимчасових споруд в мікрорайонах "Діброва" тимчасових споруд навпроти фасаду нежитлової будівлі торгово-побутового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Представники третьої особи в судовому засіданні просили задовольнити апеляційну скаргу.
Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач являється власником  нежитлової будівлі, торгово - побутового комплексу  загальною площею 1119,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ,  на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради 27.05.2010 року, згідно рішення Новодністровської міської ради №100/4 від 21.04.2010 року.
Вказана будівля розміщена на земельній ділянці площею 0,0627 га. кадастровий номер7310600000:01:004:0051, цільове призначення 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться в постійному користуванні позивача на підставі державного акту (серія І-ЧВ №000841), виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Новодністровської міської ради 02.04.1997 року №45 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №34.
Також встановлено, що поруч із зазначеною будівлею та земельною ділянкою ТОВ "Фенікс" в м. Новодністровськ, мікрорайон "Діброва" ФОП ОСОБА_1 облаштовано тимчасові споруди №6 та №7.
Рішенням тридцять другої сесії VII скликання Новодністровської міської ради від 29 травня 2017 року №112  затверджено схему розміщення тимчасових споруд в мікрорайонах "Діброва" та "Сонячний" міста Новодністровськ  Чернівецької області.
Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 17.04.2018 року  відмовлено в задоволенні позову, про скасування рішення тридцять другої сесії VII скликання Новодністровської міської ради від 29 травня 2017 року №112.  
Розпорядженням Новодністровського  міського голови №81-р від 19.03.2020 року було призначено комісію з перевірки відповідності розташування тимчасових споруд № 6 та № 7 комплексній схемі розміщення та матеріалам прив`язки. 
Листом від 25.03.2020 року №752 Виконавчий комітет Новодністровської міської ради повідомив позивача про те, що при перевірці відповідності розташування тимчасових споруд №6 та №7 комплексній схемі розташування та матеріалам прив`язки, порушень не виявлено.
Листом від 03.01.2020 року за №1024-1.20/2/32/20 Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Чернівецькій області повідомило позивача про те, що відповідно до інформації наданої Новодністровською міською радою від 02.01.2020 року №2 та від 03.01.2020 року  №41, тимчасові  споруди для здійснення підприємницької діяльності в мікрорайонах "Діброва" та "Сонячний" м.Новодністровськ Чернівецької області розмішуються відповідно до схеми розміщення тимчасових споруд, затвердженої рішенням тридцять другої сесії сьомого скликання Новодністровської міської ради №112 від 29 травня 2017 року. За адресою м. Новодністровськ  мікрорайон "Діброва" з номерами ділянок 6 та АДРЕСА_2 розміщена група тимчасових споруд  ФОП   ОСОБА_1 ,  які мають діючий паспорт  прив`язки № 6/18 до 29.10.2023 року та відповідають схемі розміщення тимчасових споруд. 
Судом також встановлено, що згідно даних паспорта прив`язки тимчасових споруд з прив`язкою  кожної окремої тимчасової споруди з відображанням благоустрою прилеглої території та інженерного забезпечення (на топографо - геодезичній основі М 1: 500), виданого ФОП ОСОБА_1 , тимчасові споруди  № 6 та № 7 повинні бути розміщенні  на відстані 5,45 м від будівлі належної позивачу. 
Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи № 529 від 14.07.2020 року встановлено, що  тимчасові споруди № 6 та № 7  розташовані на відстані до головного фасаду - 4,8 м., навпроти фасадної стіни нежитлової будівлі, торгово - побутового комплексу загальною площею 1119,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , де розміщенні вхідні двері та вікна торгово - побутового комплексу.  
Також у висновку експертизи зазначено,  що розташування малих архітектурних  форм (тимчасових споруд № 6 та № 7 ) за адресою: АДРЕСА_1 , де розміщенні вхідні двері та вікна будівлі торгово - побутового комплексу не відповідає вимогам Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької  діяльності, Правил пожежної безпеки в України, ДБН В.2.2-23: 2009 "Підприємства торгівлі. Будинки і споруди", ДБН  2.2.-9-2009 "Громадські будинки та споруди. Основні положення". 
Тобто, зазначеним вище висновком встановлено факт порушення будівельних та пожежних норм під час розміщення тимчасових споруд.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, як зазначалось вище, відповідно до висновку будівельно - технічної експертизи № 529 від 14.07.2020 року, тимчасові споруди № 6 та № 7 розташовані на відстані до головного фасаду - 4,8 м., навпроти фасадної стіни нежитлової будівлі, торгово - побутового комплексу загальною площею 1119,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , де розміщенні вхідні двері та вікна торгово - побутового комплексу.
В силу пунктів 1.1 та 1.14. Правил пожежної безпеки в України, затверджених наказом  Міністерства внутрішніх справ України № 1417 від 30.12.2014 року, під час експлуатації об`єктів забороняється зменшувати мінімальні протипожежні відстані.
Тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, крім тих, що розміщуються на території ринків, відповідно до затвердженого плану-схеми повинні розміщуватися на відстані не менше 10 м від інших будівель та споруд, крім випадків, коли згідно з будівельними нормами потрібна більша протипожежна відстань або коли їх можна встановлювати біля зовнішніх стін без отворів, які відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін.
Згідно пункту 5.4 ДБН В.2.2-23:2009 "Підприємства торгівлі. Будинки і споруди", тимчасові споруди сезонної торгівлі, павільйони, кіоски, тощо повинні розміщуватися до будинків та інших споруд  на відстані, яку слід приймати залежно від ступеня їх  вогнестійкості згідно з додатком 3.1 ДБН 360-92,  але не менше 10 м. Допускається розташовувати вказані споруди біля зовнішніх стін будинків та інших споруд, якщо  такі стіни не мають отворів  (прорізів) і відповідають вимогам  будівельних норм до протипожежних стін та за умови забезпечення проїзду для пожежних машин згідно з вимогами нормативних документів.    
За змістом вимог пункту  1.12.  Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (станом на момент виникнення спірних правовідносин) при розміщенні ТС ураховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами.
Пунктом 1.15. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначено, що комплексна схема розміщення ТС в межах вулиці (скверу, бульвару, провулку, узвозу, проїзду, площі, майдану тощо), мікрорайону (кварталу), населеного пункту - текстові та графічні матеріали, якими визначаються місця розташування ТС, розроблені з урахуванням вимог будівельних, санітарно-гігієнічних норм, а також існуючих містобудівних обмежень, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання територій, охорони історико-культурної спадщини, земельно-господарського устрою. 
Пунктом 2.5 Порядку розміщення тимчасових споруд про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.
У відповідності до вимог частини 2 статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; інші елементи благоустрою, визначені законодавством. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил.
За правилами пунктів 1, 2 та 4 Правил пожежної безпеки, ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (далі - об`єкт).
Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами державної влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж. 
Згідно листа Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області, роз`яснено  п.1.14 Правил  пожежної безпеки в Україні, а саме зазначається про те, що при розміщенні тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціального, культурного призначення і іншими будівлями і спорудами, відстань повинна становити 10 метрів.    
Тобто, є обґрунтованими аргументи позивача з приводу того, що створення умов для успішного гасіння пожеж це лише один із факторів забезпечення пожежної безпеки  на території України. І наявність лише одного цього фактору та порушення інших вимог щодо забезпечення пожежної безпеки, таких як дотримання пожежних  відстаней, не може трактуватися як забезпечення пожежної безпеки. 
Таким чином, схема розміщення тимчасових споруд №6 та № 7 у мікрорайоні "Діброва", яка затверджена рішенням тридцять другої сесії  VII скликання Новодністровської міської ради № 112 від 29 травня 2017 року -  не відповідає  вимогам  Закону України  "Про благоустрій населених пунктів ", Правил пожежної безпеки в Україні та Порядку розміщення тимчасових споруд  для провадження підприємницької діяльності. 
Зокрема, приймаючи спірне рішення, органом місцевого самоврядування не враховано вимоги  ДБН В.2.2.-23:2009  "Підприємства торгівлі. Будинки і споруди", оскільки порушено правила пожежної безпеки  в частині відстані  розташування між  тимчасовими  спорудами  і належною позивачеві будівлею торгово-побутового комплексу, яка становить - 4,8 м, при допустимій не менше 10 м. 
При цьому, є безпідставними доводи про те, що висновок будівельно - технічної експертизи № 529 від 14.07.2020 року, на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, не може бути належним та допустимим доказом порушення права останнього на безпечне користування належним йому приміщенням, а відтак і підставою для визнання незаконним спірного рішення, з огляду на наступне. 
Відповідно до висновку будівельно - технічної експертизи № 529 від 14.07.2020 року,  розташування малих архітектурних форм (тимчасових споруд № 6 та № 7) за адресою: АДРЕСА_1 , де розміщенні вхідні двері та вікна будівлі торгово - побутового комплексу не відповідає вимогам Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької  діяльності, Правил пожежної безпеки в України, ДБН В.2.2-23: 2009 "Підприємства торгівлі. Будинки і споруди", ДБН  2.2.-9-2009 "Громадські будинки та споруди. Основні положення". Тобто,  зазначеним вище висновком встановлено факт порушення будівельних та пожежних норм під час розміщення тимчасових споруд.
Положеннями статті 102 КАС України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.
Згідно частини 1 статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.  
Відтак, поданий позивачем експертний висновок відповідає критеріям належності та допустимості доказу в адміністративній справі, а тому приймається  судом.
Слід звернути увагу на те, що згідно частин 1 та 2 статті 17 Закону України "Про основи містобудування" передбачено, що мстобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій. Містобудівна документація є основою для: вирішення питань раціонального використання територій, регулювання розселення; підготовки обґрунтованих пропозицій щодо встановлення та зміни меж населених пунктів; підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації; вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування та упорядкування територій; вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб.
Схеми розміщення тимчасових споруд в мікрорайонах “Діброва” та “Сонячний” міста Новодністровськ Чернівецької області, затверджені рішенням тридцять другої сесії VII скликання Новодністровської міської ради від 29 травня 2017 року №112 є містобудівною документацією, оскільки містить затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій, а саме розміщення тимчасових споруд в мікрорайонах "Діброва" та "Сонячний" міста Новодністровськ Чернівецької області.
Затверджуючи спірним рішенням план розміщення тимчасових споруд, відповідач по своїй суті визначив умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон, тобто здійснив  нормативне регулювання відповідних відносин.
Зокрема, у Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2013 № 883/5) визначено, що нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і  розрахований на неодноразове застосування.
Тобто, до нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти (в тому числі і локальні), які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово.
Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
В силу частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцева рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у  формі рішень.
Отже, рішення тридцять другої сесії VII скликання Новодністровської міської ради від 29 травня 2017 року №112 є обов`язковим як для невизначеного кола осіб, так і для позивача.
Разом з тим слід зазначити, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.04.2020 року  у справі №1440/2398/18: Дія нормативно-правового акта, має вплив на права та обов`язки осіб, на яких поширюється його дія,  як на дату набрання чинності актом, так і упродовж перспективної дії цього документа. Суб`єкт правовідносин, до якого буде застосований чи застосується цей акт,  якщо вважатиме, що цей нормативний документ порушує або порушуватиме його права чи інтереси, за наявності відповідного обґрунтування, може оскаржити нормативно-правовий акт як відразу після часу набрання ним чинності, так і будь-коли й тоді, коли нормативно-правовий акт чинний і продовжує регулювати певні відносини внаслідок яких, з погляду суб`єкта  правовідносин, відбувається порушення його прав та/чи законних інтересів. 
Аналіз наведеного свідчить про те, що рішення тридцять другої сесії VII скликання Новодністровської міської ради від 29 травня 2017 року № 112 правозастосовче і до позивача, оскільки ним порушено загально прийняті норми, які стосуються невизначеного кола осіб  (в тому числі і позивача). Спірним  рішенням унормовано право розміщувати тимчасові споруди на відстані 5.45 м від нерухомого майна ТОВ “Фенікс” -  з порушенням пожежних та будівельних норм. 
Відтак, рішення тридцять другої сесії VII скликання Новодністровської міської ради від 29 травня 2017 року №112 є фактично застосованим до ТОВ “Фенікс”, оскільки на підставі вказаного рішення ФОП ОСОБА_1 видано паспорт прив`язки на тимчасові споруди №6 та №7 м. Новодністровськ,  мікрорайон “Діброва”, якою в свою чергу власне і встановлено тимчасові споруди №6 та №7. 
Слід також зазначити і про відхилення аргументів відповідача про те, що оскарженому рішенні вже надана правова оцінка Новодністровським міським судом у справі 719/280/17, який прийняв рішення, про відмову у скасуванні  рішення Новодністровської міської ради від 29.05.2017 року № 112, оскільки як вже зазначалось вище, предмет і межі доказування в даному спорі полягають у порушенні будівельних та пожежних норм, при прийняті такого рішення. В рішенні ж міського суду (справа № 719/280/17) наведено інші підстави звернення до суду, і як наслідок надавалась оцінка іншим правовідносинам.   
При цьому, слід звернути увагу на те, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р.).
Тому, відповідачем порушено наведені вище критерії, оскільки очевидним є порушення зі сторони останнього норм Національного законодавства.
Отже, належним способом захисту порушеного права позивача є - визнання протиправним та нечинним рішення тридцять другої сесії VII скликання Новодністровської міської ради від 29 травня 2017 року №112 "Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд в мікрорайонах "Діброва" та "Сонячний" міста Новодністровськ Чернівецької області", в частині розміщення тимчасових споруд № 6 та № 7 на Схемі розміщення тимчасових споруд в мікрорайонах "Діброва", навпроти нежитлової будівлі торгово-побутового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання  Новодністровської   міської  ради  після набрання цим рішенням законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому було офіційно оприлюднено таке рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Новодністровської міської ради Чернівецької області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі  08 листопада 2021 року.

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.