ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 661/3347/17 Головуючий в І інстанції Матвєєва Н.В.
Номер провадження: №22-ц/819/318/21 Доповідач Кутурланова О.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

28 вересня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,
суддів: Майданік В.В.
Орловської Н.В.,
секретар судового засідання Давиденко І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Матвєєвої Н.В.  від 03 грудня 2018 року за заявою ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійські вісті +» про захист права на недоторканість ділової репутації, честі, гідності громадського діяча та відшкодування завданої моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Таврійські вісті +» про захист права на недоторканість ділової репутації, честі, гідності громадського діяча та відшкодування завданої моральної шкоди.
 Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року та постановою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано інформацію, викладену в публікації під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », поширену Інтернет виданням «Таврийские Вести» ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складається з чотирьох інформаційних компонентів : фотознімку за участю ОСОБА_1 , фотопостерів, тексту та титульної назви, щодо причетності ОСОБА_1 до підтримки ідеї екстериторіальності в місті Нова Каховка Херсонської області - недостовірною.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 гривень.
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРІЙСЬКІ ВІСТІ +» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 1700 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ТОВ «ТАВРІЙСЬКІ ВІСТІ +» в рівних частинах на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень, по 320 гривень з кожного, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1600 гривень по 800 гривень з кожного.
В іншій частині позову відмовлено.

13.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Новокаховського міського суду Херсонської області з клопотанням про компенсацію витрат, в якому просила стягнути з відповідачів на її користь 1122,72 грн., що складаються з:
- витрат пов`язаних з переїздом від населеного пункту,  де вона проживає до суду, для участі  у розгляді справи; 
- компенсації за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.  

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 грудня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат, понесених у справі відмовлено.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким її клопотання про компенсацію судових витрат задовольнити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про компенсацію судових витрат, суд першої інстанції посилався на те, що заявниця не надала належних та допустимих доказів, що підтверджують вартість проїзду, розмір втраченого заробітку та його наявність напередодні подачі позову до суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами ст.138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. 
Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

       З клопотання про відшкодування витрат вбачається, що заявниця просить відшкодувати їй витрати, які вона понесла на проїзд до м. Нова Каховка та які складають 192 грн.
Також ОСОБА_1 просила відшкодувати їй розмір втраченого заробітку, який вона понесла у зв`язку з явкою до суду.

Частиною 3 статті 12, статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

       На підтвердження витрат на проїзд заявниця надала витяг з мережі інтернет щодо вартості проїзду з м.Нової Каховки до м.Херсона.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 в частині стягнення витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту, районний суд правильно виходив з того, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів придбання проїзних документів на міжміський (приміський, міський) транспорт, про їх вартість, час перебування в дорозі.

Крім того, на підтвердження розміру втраченого заробітку позивачка надала Витяг з реєстру платників податку та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, як вірно вказано судом першої інстанції, інформація, яка міститься у наданих документах не може вважатись належним та допустимим підтвердженням розміру втраченого заробітку та його наявність напередодні подачі позову до суду.

У справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутності належних, достовірних та беззаперечних доказів в обґрунтування факту понесення витрат, на які посилається позивачка, відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про їх стягнення, оскільки судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях та ймовірності понесення нею таких витрат. 

За змістом ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для скасування цієї ухвали не вбачає.

Керуючись ст.ст.367,374, 375,381-384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий    О.В. Кутурланова 

Судді: В.В. Майданік 

        Н.В. Орловська