ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/372/19  Номер провадження 22-ц/814/1858/21	Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
Головуючого : Обідіної О.І. 
Суддів :  Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,
За участю секретаря : Ракович Д.Г.
розглянувши в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шишацького районного суду Полтавської області, в складі судді Вергун Н.В. від 18 травня 2021 року, дата виготовлення повного тексту рішення не зазначена, по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Агроекологія"  про стягнення орендної плати за землю,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ПП «Агроекологія», в якому просив стягнути заборгованість зі сплати орендної плати за 2016 рік в розмірі 15400 грн.
Позов обґрунтований тим, що він є власником земельної ділянки, площею 5.25 га, кадастровий номер 5325783200:00:014:0108, яка розташована на території Михайликівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, яка перейшла йому, як спадкоємцю, після смерті матері ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя остання - 06.05.2008 уклала з ПП  «Агроекологія» договір оренди земельної ділянки який не був припинений, а продовжував свою дію. 
Проте, орендар за 2016 рік не сплатив йому орендну плату на рівні з іншими орендодавцями, на його звернення з проханням здійснити оплату не реагував, чим порушив його права як орендодавця, які підлягають судовому захисту. 

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 18 травня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з приватного підприємства «Агроекологія» на користь  ОСОБА_1 , 2376,20 грн. заборгованості по орендній платі за 2016 рік, 2 670,85 грн. інфляційних витрат, а всього 5 047,05 грн.
Стягнуто з приватного підприємства «Агроекологія»  в дохід  держави  судовий  збір у  розмірі 768,40  грн.
Часткове задоволення позову обґрунтовано тим, що орендна плата обчислюється відповідно до умов договору, виходячи з розміру 3% від грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 79206,58 грн., тому розмір своєчасно невиплаченої орендної плати складатиме 2376,20 грн. Одночасно, суд дійшов в висновку щодо необхідності виплати орендної плати із застосуванням індексу інфляції, у зв`язку з чим стягнув 2670,85 грн. інфляційних витрат. 

Не погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про повне задоволення позову. 
Зокрема вказує, що розмір орендної плати ним визначений з аналогічних сум, які були виплачені відповідачем іншим орендодавцям в 2016 році з аналогічними площами земельних ділянок, тому на його користь з орендаря підлягає до стягнення 15400 грн. в якості орендної плати. 

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, згідно Свідоцтва  про право на спадщину за заповітом №691 від 23 серпня 2016 року, ОСОБА_1  є власником  земельної ділянки, площею  5,25 га, яка розташована на території  с. Михайлики  Шишацького району  Полтавської області та за життя належала спадкодавцю - його матері ОСОБА_3 .
Так, 06 травня 2008 року між  ОСОБА_3 та ПП «Агроекологія» було укладено договір оренди землі щодо вказаної земельної  ділянки,  умовами якого сторони визначили строк дії договору на двадцять п`ять років, сплату орендної плати в розмірі  3%  від нормативно  грошової  оцінки, яка  вноситься  на протязі року, але не  пізніше  31 грудня. Крім того, сторони передбачили, що за їх згодою орендна плата може бути в грошовій, натуральній або обробітковій формі, її частка та строки виплати зазначаються в окремій угоді, яка щорічно ( до початку чергового року оренди ) укладається між орендарем та орендодавцем і є додатком до договору. 
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. 
Після отримання свідоцтва про спадщину по закону, у вересні 2016 року ОСОБА_1 повідомив орендаря про своє не бажання продовжувати дію договору оренди земельної ділянки та згідно до ст. 40 вказаного договору поставив питання про його розірвання, з одночасною вимогою про виплату йому орендної палати за користування земельною ділянкою впродовж 2016 року. Вказане звернення орендодавця залишилось без належного реагування зі сторони орендаря, який продовжував користуватись його земельною діяльнісною.
Рішенням  Шишацького районного суду Полтавської області від 21 серпня  2017 року по  справі за позовом  ОСОБА_1 до  ПП  «Агроекологія » про розірвання договору  оренди землі позов було задоволено,  договір оренди  землі, укладений  06 травня  2008 року  між ОСОБА_4 та ПП «Агроекологія», який 27 квітня  2009  року зареєстрований Шишацьким  ВО  Миргородського  районного відділу ДП «Центр  Державного земельного кадастру» за № 040954500206, - розірвано. 
Також судом встановлено, що нормативно  грошова оцінка  належної позивачу земельної ділянки становить 79 206, 58 грн. 
Оскільки підприємством не було виплачено орендодавцю ОСОБА_5 за 2016 рік орендну плату, проігноровано всі його звернення з проханням здійснити таку виплату за користування його земельною ділянкою впродовж 2016 року, останній звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. 
При цьому, визначаючи розмір орендної плати в сумі 15400 грн., ОСОБА_1 посилався на те, що саме в такому розмірі орендну плату отримали всі інші орендодавці, з такими самими площами земельної ділянки та які не розривали договір оренди землі з ПП «Агроекологія». 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з врахуванням положень договору оренди землі, норм ЗУ «Про оренду землі», Земельного та Цивільного кодексів України, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ПП «Агроекологія» на користь ОСОБА_1  - 2376,20 грн. заборгованості по орендній платі за 2016 рік та 2 670,85 грн. інфляційних витрат, а всього 5 047,05 грн. 
В іншій частині суд відмовив в задоволенні заявлених вимог у зв`язку з їх недоведеністю позивачем. 

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.
Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею  526 ЦК України  передбачено, що   зобов`язання  повинні  виконуватися  належним  чином  відповідно до умов договору  та вимог  цього Кодексу, інших  актів   цивільного законодавства.
Згідно п. 4  ч. 1  ст. 24  ЗУ «Про  оренду  землі» орендодавець  має право  вимагати  від орендаря  своєчасного внесення  орендної   плати, що слідує.
Відповідно до  ст. 96 ЗК України  землекористувачі зобов`язані  своєчасно   сплачувати земельний  податок   або  орендну   плату.
Згідно з  ч. 1  ст. 15  Закону  України  « Про  оренду землі », однією з істотних  умов  договору є  орендна плата з   зазначенням  її розміру, індексації, форм  платежу,  строків,  порядку  її внесення  і  перегляду та   відповідальності за  її несплату.
За  змістом частин  1, 2   ст. 21  Закону  України  « Про  оренду   землі »,  орендна плата   за  землю – це платіж, який орендар вносить   орендодавцеві за  користування  земельною  ділянкою.  Розмір, форма і  строки внесення  орендної  плати за землю встановлюються за  згодою сторін у  договорі  оренди, крім  строків  внесення   орендної   плати за  земельні ділянки  державної та  комунальної  власності.

Як вбачається з умов договору оренди землі від 06.05.2008, а саме п. 4, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 79 206,58 грн.
Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки.
Пунктами 10, 11 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації, а орендна плата вноситься на протязі року, але не пізніше 31 грудня поточного року.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, ПП «Агроекологія» в своїх відзивах на позовні вимоги ОСОБА_1 фактично не заперечувало щодо невиплати орендної плати, а лише не погоджувалося з визначеним останнім розміром невиплаченої орендної плати за 2016 рік в сумі 15400 грн. та вказувало, що орендна плата обраховується саме з розміру 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка визначена в договорі в сумі 79 206,58 грн. 
Будь-яких належних та допустимих доказів з приводу доведення позивачем розміру заявленої за 2016 рік орендної плати в сумі 15400 грн. матеріали справи не містять. 
За вказаних обставин, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності достатніх правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення на користь орендодавця невиплаченої підприємством орендної плати за 2016 рік в розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2376,20 грн.
Також є обґрунтованим висновок суду щодо стягнення з орендаря інфляційних витрат в сумі 2760,85 грн., що узгоджується з умовами договору оренди землі і вираховується з урахуванням сукупного індексу інфляції за 2016 рік в розмірі 112,4%, шляхом множення на розмір заборгованості. 
Доводи апеляційної скарги не містять нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду щодо недоведеності позивачем обставин щодо стягнення з орендаря на користь орендодавця ОСОБА_1 15400 грн. 
При цьому не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що при визначенні суми заборгованості по орендній         платі за 2016 рік слід застосовувати індекси інфляції за 2008 - 2015 р.р. , оскільки таке твердження не ґрунтується на законі, з огляду на те, що не виплата орендної плати за користування земельною ділянкою мала в 2016 році. 
Посилання апелянта на власний розрахунок заборгованості по орендній платі, не приймається до уваги колегією суддів як такий, що суперечить матеріалам справи, в тому числі умовам договору оренди землі та заявленій самим позивачем сумі орендної плати за 2016 рік. 
Доводи ОСОБА_1 щодо необхідності стягнення заборгованості по орендній платі саме в розмір 15400 грн., жодним чином не доведені та є власним припущенням.
За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 18 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 10 грудня 2021 року.

Судді: Обідіна О.І. Карпушин Г.Л. Хіль Л.М.