Єдиний унікальний номер 243/6391/15-ц 
Номер провадження 22-ц/804/2752/21        

Номер провадження 22-ц/804/2752/21 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року                                        Донецький апеляційний суд в складі колегії:
                             головуючого судді: Новікової Г.В.
                                                                          суддів: Гапонова А.В. Никифоряка Л.П.,
               за участю секретаря: Ротар Я.Б.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в  м. Бахмуті апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Коваль Андрія Миколайовича на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2021 року (ухвалену під головуванням судді Дюміної Н.О. в м. Слов`янськ Донецької області, повний текст судового рішення  складено 13 вересня 2021 року) у цивільній справі №243/6391/15-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко фінанс», за участю заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Юніко фінанс» звернулося до суду із зазначеною заявою, в обґрунтування якої посилалось на те, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду  від 17 вересня 2020 року у справі № 243/6391/15-ц із ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором.  
За результатами відкритих електронних торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону від 30 липня 2020 року № UA-EA-2020-07-13-000006-b між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги від 16.09.2020 року № 2305/К/1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 475. На підставі вказаного договору права вимоги, зокрема за кредитним договором № 150102036369015 від 06.06.2012 року, який укладено ОСОБА_1 право вимоги перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс». Зазначеним товариством 26 серпня 2020 року, тобто до укладення договору про відступлення права вимоги, на рахунок ПАТ «Дельта Банк», були сплачені кошти в розмірі, який визначений в договорі. 
16 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» укладено Договір № 2305/К/1 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс», а ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 150102036369015 від 06.06.2012 року.
Просило  замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» у справі №243/6391/15-ц.
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду  від 08 вересня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Юніко фінанс» задоволено та замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» з примусового виконання рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №243/6391/15-ц від 17 вересня 2020 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду  першої інстанції   та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Юніко фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.
В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що відповідно до положень ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК України вибуття кредитора у спірних правовідносинах має відбутися саме на стадії виконавчого провадження. Кредитор у зазначеній справі вибув ще до моменту ухвалення  17.09. 2020 року рішення суду по суті спору, а саме 16.09.2020 року. Тобто у поданій заяві ТОВ «ФК «Юніко фінанс» фактично йдеться про заміну неналежного позивача на стадії виконання судового рішення, що не передбачено чинним процесуальним законодавством. Також наголошує, що ТОВ «ФК «Юніко фінанс» впродовж всього розгляду справи у тому числі і у суді апеляційної інстанції всупереч вимог закону не скористалось правом на заміну сторони у справі та не подавало відповідної заяви до суду.
У відзиві  на апеляційну скаргу  представник ТОВ «ФК «Юніко фінанс» просить залишити ухвалу суду без змін. Посилається на те,що без заміни сторони стягувача не можливе звернення до виконавчої служби з приводу виконання судового рішення.
В судове засідання, проведене в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду через програму «EasyCon» з`явився представник ОСОБА_1 – адвокат Коваль А. М..
  Представник ТОВ «ФК «Юніко фінанс» та представник ПАТ «Дельта Банк» та про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення ( т. 2 а.с.70-71).
Від директора ТОВ «ФК «Юніко фінанс» Мажуга Д.Ю.  надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, його повноваження підтверджено доданим витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При цьому в клопотанні зазначено, що участь у судовому засіданні 03 листопада 2021 року буде приймати представник за довіреністю ТОВ «ФК «Юніко фінанс»  - Величко О.О.. За його клопотанням було призначено розгляд справи в режимі відео конференції.
Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
У ч.3 зазначеної статті вказано, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
У статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Виключення передбачені лише для трудових спорів та малозначних справ. Однак дана справа не підпадає під ці виключення.
За змістом ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
З матеріалів   вбачається, що провадження  у справі розпочато 08.07.2015 року, її розгляд по суті закінчено ухваленням рішення 17.09.2020 року, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного суду від 27.01.2021 року.  Питання що переглядається в апеляційному порядку стосується  не розгляду справи, а   виконання судового рішення,яке набрало чинності і зокрема - заміни сторони виконавчого провадження.
Відповідно до п/п 11 п. 16-1 розділу ХV Конституції України  представництво у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року здійснюється виключно  прокурорами або адвокатами. 
Згідно ч.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Проте в матеріалах справи відсутні докази того, що Величко О.О. є адвокатом. Також матеріали справи не містять документів, які дозволяють йому діяти в інтересах відповідача відповідно до закону, статуту, положення чи трудового договору.
Сам директор ТОВ «ФК «Юніко фінанс» не став приймати участь  в судовому засіданні в режимі відеоконференції. За таких підстав в проведенні відеоконференції за участі ОСОБА_2 було відмовлено.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату,час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них  на момент розгляду справи не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній  доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна  скарга  підлягає  задоволенню  з наступних підстав.
Задовольняючи заяву ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 442 ЦПК України виходив із того, що між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» 16 вересня 2020 року був укладений договір про відступлення права вимоги № 2305/К/1, та цього ж дня передано право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 150102036369015 від 06.06.2012 року, і ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» на рахунок АТ «Дельта Банк» були сплачені кошти в розмірі, який визначений в договорі, в зв`язку з чим   підлягає заміні сторона виконавчого провадження з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Юніко Фінанс».
Проте такий висновок суперечить встановленим обставинам та нормам матеріального та процесуального права.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до статті 512 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи зі змісту наведених норм права, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи універсального правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття первісного кредитора з одночасною заміною його новим кредитором.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах
Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.
Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України саме за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Такі правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16  та постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09.  
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 17 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 27 січня 2021 року, було задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта банк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 164 951,05 грн та 1649,51 грн судового збору.    
  ПАТ «Дельта банк»  після набрання рішенням законної сили з приводу його виконання до виконавчої служби  не зверталося.
Відповідно до протоколу електронного аукціону від 30 липня 2020 року № UA-EA-2020-07-13-000006-b між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» укладений договір про відступлення права вимоги від 16.09.2020 № 2305/К/1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 475. На підставі вказаного договору права вимоги, зокрема за кредитним договором № 150102036369015 від 06.06.2012 року та договором іпотеки, який укладений в його забезпечення до боржника, зокрема – ОСОБА_1 , як позичальника, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс». 
26 серпня 2020 року, тобто до укладення договору про відступлення права вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» на рахунок Акціонерного товариства «Дельта Банк» були сплачені кошти в розмірі, який визначений в договорі розмірі 5 110 000,00 грн.
Відповідно до умов договору відступлення права вимоги отримав право вимоги у кредитних зобов`язаннях кредитним договором № 150102036369015 від 06.06.2012 року та договором іпотеки, який укладений в його забезпечення, зокрема до боржника ОСОБА_1 .
На підтвердження своїх вимог заявником разом з заявою про заміну стягувача надано копії протоколу електронного аукціону від 30 липня 2020 року № UA-EA-2020-07-13-000006-b, договору про відступлення права вимоги від 16.09.2020 № 2305/К/1, з додатком та копію платіжного доручення. Боржниками по справі не надано будь-яких доказів на їх спростування.
      Водночас,   суд першої інстанції не врахував наведених правових висновків   Верховного Суду щодо застосування положень частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 442 ЦПК України, відповідно до яких вибуття кредитора у спірних правовідносинах має відбутися саме на стадії виконавчого провадження. 
Однак у цій справі кредитор у спірних правовідносинах вибув 16.09.2020 року, ще до   ухвалення рішення суду по суті спору 17.09.2020 року. Тобто у поданій заяві ТОВ «ФК «Юніко фінанс» фактично йдеться про заміну неналежного позивача на стадії виконання судового рішення, що не передбачено чинним процесуальним законодавством.
Зазначений висновок також відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 686/1134/18 та у постанові 31 березня 2021 року у справі № 641/6120/14-ц
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про можливість заміни сторони виконавчого провадження із порушенням норм процесуального права.  
Таким чином, оскільки висновки, викладені в ухвалі суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи та вимогам закону, то апеляційна скарга підлягає задоволенню,  а  ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нової ухвали про  відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином враховуючи відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження та задоволення апеляційної скарги боржника  відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,  апеляційний суд –   

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Коваль Андрія Миколайовича задовольнити.
Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду  від 08 вересня 2021 року скасувати.  
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко фінанс»  про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2021 року.

Судді: