ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/12560/19                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  19 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Федотова І.В.,
суддів: Єгорової Н.М. та Чаку Є.В.,
за участю секретаря Бринюк Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_2 , позивач) звернувся до суду з позовом до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, Міністерства оборони України в якому просив: 
-          визнати протиправним бездіяльність житлової комісії Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо не включення гр. ОСОБА_2 в списки на отримання грошової компенсації за належне його сім`ї жиле приміщення;
-          визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті гр. ОСОБА_2 грошової компенсації за належне його сім`ї жиле приміщення;
-          зобов`язати Національний університет оборони України імені Івана Черняховського та Міністерство оборони України вчинити дії щодо виплати військовослужбовцю запасу гр. ОСОБА_2 грошову компенсацію за належне його сім`ї жиле приміщення.
-          стягнути з Національного університету оборони України імені Івана Черняховського солідарно з Міністерством оборони України на користь військовослужбовця запасу гр. ОСОБА_2 суму грошової компенсації за належне його сім`ї жиле приміщення у розмірі 1404461,71 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2021 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції підмінюються поняття – позачергове отримання житла та позачергове отримання компенсації замість житла.
Вказує про хибність висновку суду першої інстанції щодо відсутності визначених законом повноважень щодо надання позивачу грошової компенсації поза чергою, визначеною відповідними списками осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих прміщень, оскільки такі дії призведуть до порушення прав інших осіб, які мають право позачергового одержання жилих приміщень та перебувають у черзі раніше ніж позивач.
Крім того, позивач вважає, що у сфері відповідальності Міністерства оборони України є системні порушення у роботі щодо реалізації прав військовослужбовців на житло.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перебуває на обліку в НУОУ складом сім`ї три особи у загальній черзі на отримання житлового приміщення Київського гарнізону з 27 травня 1994 року за №1611.
З 16 вересня 2016 року позивач перебуває у першочерговій черзі на отримання житлових приміщень як інвалід війни під №2185.
Вказані обставини підтверджуються довідкою Київського квартирно-експлуатаційного управління від 25 січня 2019 року №24738.
19 липня 2018 року позивач звернувся до житлової комісії НУОУ з листом у якому повідомив, що 29 липня 2018 року закінчується дворічний термін, протягом якого його сім`ю, відповідно до статті 46 Житлового кодексу України, повинно бути забезпечено житловим приміщенням, у зв`язку із чим просив повідомити про порядок та час забезпечення його та членів його сім`ї житлом та про орієнтовний розмір грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення.
НУОУ листом від 08 серпня 2018 року №182/3799 запропонувало позивачу, з питань забезпечення житлом для постійного користування та виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, звернутись до Київського квартирно-експлуатаційного управління та житлової комісії гарнізону міста Києва.
22 серпня 2018 року позивач звернувся до житлової комісії гарнізону міста Києва та просив повідомити про порядок та час забезпечення його та членів його сім`ї житлом та надати довідку про орієнтовний розмір грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення.
Київське квартирно-експлуатаційне управління листом від 28 серпня 2018 року №П-96 повідомило позивача, що в окремих списках військовослужбовців, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальногно захисту» він перебуває під №193, як інвалід ІІ групи під №92. При цьому, у пільговому списку інвалідів війни перебувають військовослужбовці, які внесені до списку з 16 березня 2000 року. З огляду на викладене, управління зазначило, що родина позивача буде забезпечена житловим приміщенням або грошовою компенсацією (при її надходженні) у порядку черговості квартирного обліку.
08 жовтня 2018 року позивач звернувся до Міноборони з листом у якому просив вирішити питання щодо виплати компенсації за належне йому для отримання житлове приміщення.
НУОУ за дорученням заступника Міністра оборони України, розглянуло звернення позивача від 08 жовтня 2018 року та листом від 08 листопада 2018 року №182/5222 повідомило останнього, що Міноборони вживає усіх заходів щодо вирішення порушеного питання, проте виплатити компенсацію за належне для отримання жиле приміщення поза чергою немає можливості.
19 квітня 2019 року позивач звернувся до відповідача 1 із зверненням у якому просив вжити нееобхідних заходів та в найближчий час виплатити йому компенсацію у розмірі 1 404 461,71 грн.
Відповідач 1 листом від 17 травня 2019 року №182/2176 повідомив позивача, що питання про надання йому грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення буде розглянуте після доведення ГКЕУ до Київського квартирно-експлуатаційного управління та житлової комісії обсягів виділених лімітів згідно з чергою, яка визначається за часом взяття на квартирний облік та/або включення до списків осіб, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень.
Також у вказаному листі зазначено, що враховуючи складність питання, пов`язаного із забезпеченням житлом у гарнізоні міста Київ, Міністерство оборони України вживає усіх необхідних заходів щодо його вирішення, проте підстави для виплати компенсації за належне для отримання жиле приміщення поза чергою відсутні.
Вважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправною, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів з даним позовом до суду.
Колегія суддів при винесенні даної постанови виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах встановлюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з пунктом 18 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги, зокрема, щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.
У відповідності до частини першої статті 9 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.
Порядок надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку, врегульовано Правилами обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів від 11 грудня 1984 року №470 (далі по тексту - Правила №470).
Підпунктом 5-1 пункту 46 Порядку №470 визначено, що поза чергою жилі приміщення надаються, зокрема, особам, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни. Особи, зазначені у цьому підпункті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особа з інвалідністю 1 групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.
За приписами статті 46 Житлового кодексу Української РСР поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.
З матеріалів справи вбачається, що позивач з 16.09.2016 внесений до пільгової черги на отримання житлової площі в гарнізоні міста Києва як інвалід війни. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивач та члени його сім`ї мають право на отримання жилого приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.
Разом з тим, стаття 43 Житлового кодексу Української РСР визначає, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Згідно з п. 5 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 728, визначено, що черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.
Згідно положень пунктів 9, 10, 12 Порядку №728, зокрема, Міноборони, щороку протягом I кварталу після визначення загальної суми видатків на надання компенсації розподіляють її між військовими частинами, військовими комісаріатами та квартирно-експлуатаційними установами (організаціями), в яких ведеться облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, з урахуванням часу взяття військовослужбовців та членів їх сімей на такий облік та/або включення їх до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.
Житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) (далі - житлові комісії) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір.
Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №380) передбачено порядок виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення.
Так, пунктами 4, 5, 6 розділу VII Інструкції №380 передбачено, що житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) інформують листом з повідомленням військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання житлових приміщень, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання, або надають таке повідомлення особисто під підпис.
Отже, тільки виключно в порядку передбаченому чинним законодавством України, а саме у порядку черговості, тобто після отримання житла або грошової компенсації (при її надходженні) особами, які знаходяться у черзі перед позивачем, позивач має право на отримання житла або грошової компенсації.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності визначених законом повноважень щодо надання позивачу грошової компенсації поза чергою, визначеною відповідними списками осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, оскільки такі дії призведуть до порушення прав інших осіб, які мають право позачергового одержання жилих приміщень та перебувають у черзі раніше ніж позивач.
На підставі вищенаведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Посилання апелянта на системні порушення у роботі Міністерства оборони України щодо реалізації прав військовослужбовців на житло, із посиланням на висновки Рахункової палати України «Про результати аудиту ефективності використання коштів Державного бюджету України, передбачених Міністерству оборони України на будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України, та стану реалізації рекомендацій, наданих Колегією Рахункової палати 2015 року» колегією суддів у даному випадку не враховуються з огляду на межі та предмет даного адміністративного позову.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242 - 244, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      І.В. Федотов

Судді:                                                                                          Н.М. Єгорова

 Є.В. Чаку

Повний текст постанови виготовлено 02.11.2021 року.