ПОСТАНОВА 
Іменем України

06 жовтня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 401/1360/21
провадження № 22-ц/4809/1393/21 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати  у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Мурашка С. І., 
за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І., 
учасники справи:  
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Спільне підприємство – Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Спільного підприємства – Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Волошина Н. Л.) від 15 червня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2021 року ОСОБА_1 пред`явила позов до Спільного підприємства – Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі – СП ТОВ «Світловодськпобут») у якому просила:
-розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 05 лютого 2019 року, укладений між СП ТОВ «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 ;
-зобов`язати СП ТОВ «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 14 листопада 2019 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що через неналежне надання СП ТОВ «Світловодськпобут» їй послуг з централізованого опалення та відсутністю гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої вона являється, вирішила встановити індивідуальне опалення, тому звернулася до виконавчого комітету Світловодської міської ради із заявою про надання дозволу на відключення її помешкання від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 19 червня 2019 року № 459 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» їй надано такий дозвіл, який нею реалізовано шляхом відключення зазначених внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання в належній їй квартирі, про що складено акт від 12 липня 2019 року. 25 лютого 2021 року вона надала відповідачу акт про відключення разом із заявою про дострокове розірвання договору для припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення, проте він безпідставно продовжує нараховувати плату за такі послуги, якими вона фактично не користується. 
У зв`язку з такими обставинами позивачка просила місцевий суд задовольнити її позовні вимоги.
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до СП ТОВ «Світловодськпобут» задоволено. Суд постановив розірвано договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 05 лютого 2019 року укладений між СП ТОВ «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 та зобов`язав СП ТОВ «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 14 листопада 2019 року.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що право на розірвання договору з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у позивача виникло з часу затвердження 14 листопада 2019 року міжвідомчою комісією акту про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, відтак і зобов`язання за договором мають бути припинені саме з цього часу, в тому числі і в частині нарахування позивачеві плати за послуги централізованого опалення.
Короткий зміст апеляційної скарги 
СП ТОВ «Світловодськпобут» подало до суду апеляційну скаргу так, як вважає, що рішення першої інстанції є таким, що не відповідає норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Відповідач просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідач зазначив, що з огляду на немайновий характер позовних вимог суд першої інстанції помилково визнав справу малозначною та всупереч вимогам закону розглянув її не за правилами загального позовного провадження. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України таке порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду судом апеляційної інстанції та ухвалення нового рішення.
За твердженням відповідача, позивачка не дотрималася Порядку відключення квартири від системи централізованого опалення і гарячого водопостачання, оскільки таке відключення можливо було б лише у разі відключення усього будинку по АДРЕСА_2 , а не лише квартири позивачки. Крім того, акт відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 12 липня 2019 року не погоджено з СП ТОВ «Світловодськпобут», як виконавцем відповідних послуг, відтак має місце порушення процедури відключення. 
Позивачка не надала до суду доказів щодо порушення умов договору відповідачем та рішення співвласників багатоквартирного будинку про відключення від мереж централізованого опалення, а тому відсутні правові підстави для розірвання спірного договору. 
Крім того, відповідач вважає, що нарахування ним заборгованості по особовому рахунку позивачки за послуги СП ТОВ «Світловодськпобут» не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, а тому заборона йому здійснення такого нарахування є неналежним способом захист прав.
Узагальнений зміст відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві ОСОБА_1  заперечує проти доводів апеляційної скарги й просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Вона звертає увагу суду на те, що вона в законний спосіб здійснила відключення своєї квартири від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води й не споживає послуги, які виробляє відповідач. У зв`язку з цим нарахування позивачем плати за послуги які він нею фактично не споживаються суперечить чинному законодавству. Тим самим відповідач діє неправомірно, порушує права позивача, як власника житлового приміщення. Вона стверджує, що законодавством України кожній особі гарантовано право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способу такого захисту. 
Короткий зміст пояснень сторін, наданих у судовому засіданні
Відповідач повідомлений належним чином по час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 2500800240069. Однак, відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, жодних клопотань щодо розгляду справи не заявив.
Позивачка особисто в судове засідання теж не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, а її представник – адвокат Лелюка І. І. підтримав відзив на апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення вимог відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
За таких обставин колегія суддів апеляційного суду постановила протокольну ухвалу про розгляд справи за фактичної явки учасників справи.
Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини 
СП ТОВ «Світловодськпобут» є постачальником послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води в м. Світловодську, зокрема надає послуги з теплопостачання в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 . 
05 лютого 2019 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 , як власником квартири АДРЕСА_1 , уклали договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, за умовами якого виконавець зобов`язався надавати споживачу вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач своєчасно сплачувати за надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України.
Договір укладено строком на 5 років та він вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії, однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду (пункт 29 договору).
19 червня 2019 року виконавчий комітет Світловодської міської ради рішенням за № 459 надав ОСОБА_1  дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1  від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення.
На замовлення ОСОБА_1  розроблений робочий проєкт № 09.19.ЕО.0006 «Реконструкція системи централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 », де визначено наявність технічної можливості встановлення індивідуального опалення в помешканні позивача.
12 липня 2019 року представником власника будинку, представником монтажної організації, власником квартири складено акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, яким підтверджено відключення квартири АДРЕСА_1  від централізованого опалення.
Цей акт затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, протокол № 6 від 14 листопада 2019 року.
25 лютого 2021 року ОСОБА_1 зверталась письмово до СП ТОВ «Світловодськпобут» з вимогою припинити нарахування з плати за послуги з централізованого опалення з підстав відключення її квартири від централізованого опалення. Ставила питання щодо дострокового розірвання договору та закриття її особового рахунку.
Листом від 07 квітня 2021 року відповідач повідомив позивачку про неможливість задоволення її вимоги в зв`язку з тим, що реалізація споживачами права на відмову від послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання можлива лише шляхом відключення окремих житлових будинків, а не окремих приміщень у будинку, а рішення міжвідомчої комісії про надання дозволу про відключення квартири від централізованого опалення є неправомірним.
Станом на 12 травня 2021 року на час відключення від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, заборгованість у позивача перед відповідачем була відсутня, а станом на 01 жовтня 2019 року заборгованість складає 19837,39 грн.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права
    Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Частинами 2, 4 – 6 СТ. 19 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:
1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
4. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. 
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
5. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.
    6. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 
1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);
4) справи про розірвання шлюбу;
5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. 
В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Як вбачається зі змісту абзацу 5 мотивувальної частини ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2021 року (с. 33 – 34), з урахуванням заяви позивачки про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до СП ТОВ «Світловодськобут» та з підстав, які визначені п. 1 ч. 1 ст. 274 (малозначні справи), ч. 5 ст. 279 ЦПК України, дійшов висновку, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Отже, доводи твердження апеляційної скарги про те, що місцевий суд не визнавав справу малозначною і з порушенням норм процесуального закону розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження спростовується змістом ухвали суду першої інстанції від 14 травня 2021 року.
Колегія апеляційного суду не вбачає підстав вважати, що суд першої інстанції допустив помилку при визначенні справи, як малозначної.
До того ж, з огляду на те, що ця справа не відноситься до жодної із категорій, які передбачені ч. 4 ст. 274 ЦПК України, суд мав право здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження так, як ч. 2 ст. 274 ЦПК України наділяє його відповідними дискреційними повноваженнями у вирішенні цього питання.
Таким чином, доводи відповідача про наявність передбаченої п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підстави для скасування рішення місцевого суду й ухвалення нового рішення не знайшли свого підтвердження.
Проте, колегія суддів вбачає підстави вважати, що суд припустився помили у вирішенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням учасників справи, яке викладене у його запереченнях від 07 червня 2021 року (с. 50).
Своєю ухвалою від 15 червня 2021 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області не задовольнив таке клопотання відповідача.
Однак суд не врахував, що відповідно до ч. 6 ст. 279 ЦПК України він міг відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування двох умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Оскільки предметом позову не містить вимог про стягнення грошових коштів, а отже не існувало одночасно двох умов для відмови в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Проте, це жодним чином не впливає на попередній висновок апеляційного суду, що суд правильно визначив вид провадження у цій справі так, як спрощене позовне провадження може здійснюватися як з викликом учасників справи, так і без (ч. 8 ст. 279 ЦПК України).
Виявлене колегією суддів апеляційного суду порушення з боку суду першої інстанції не норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення так, як це порушення не призвело до неправильного вирішення справи.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права
Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до п. 12, п. 13 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води; розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем.
Пунктом 30 договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 05 лютого 2019 року, укладеного між СП ТОВ «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 , сторонами по справі, передбачено право на дострокове розірвання договору, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил (с. 10-11).
Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 № 4 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 24 - 26 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Згідно з п. 2.1, п. 2.2 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. У заяві про відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води власник (власники) будинку зазначає (зазначають) причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Засідання Комісії  відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального  (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води.
Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (п. 2.5 - 2.7 Порядку).
Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 здійснила відключення належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_3 від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому законом порядку згідно з рішенням Виконавчого комітету Світловодської міської ради від 19 червня 2019 року № 459, на підставі якого їй було надано відповідний дозвіл, тому відповідач зобов`язаний припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення з моменту відключення квартири позивача. 
Отже, діючи в межах наданого їй дозволу, ОСОБА_1 відключила квартиру від системи ЦО та втратила потребу в послугах СП ТОВ «Світловодськпобут», а тому, відпвідно до умови п. 30 договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 05 лютого 2019 року набула право на дострокове розірвання договору.
Колегія суддів апеляційного суду не бере до уваги посилання у апеляційній скарзі на те, що позивачка при відключенні квартири від теплопостачання порушила встановлений законом порядок відключення, адже не надала до суду рішення співвласників багатоквартирного будинку про відключення багатоквартирного будинку, у якому знаходиться її квартира, від мереж централізованого опалення.
Так, відповідно до Законів України «Про теплопостачання», «Про місцеве самоврядування в Україні» питання відключення від мереж централізованого опалення відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування.
Рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування можуть бути оскаржені відповідно до ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.
Як правильно встановив суд, відключення квартири ОСОБА_1 відбулось на підставі рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 19 червня 2019 року  № 459, робочого проєкту «Реконструкція системи ЦО у квартирі АДРЕСА_1 » та акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 12 липня 2019 року, затвердженого рішенням Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, відповідно до протоколу № 6 від 14 листопада 2019 року, яким підтверджено відключення квартири позивачки від централізованого опалення.
Відповідач не був позбавлений можливості оскаржити наведені вище рішення Міжвідомчої комісії та затверджений нею акт про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП у порядку адміністративного судочинства, проте суд під час розгляду справи не встановив, що відповідач звертався до суду із таким позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, місцевий суд обґрунтовано виходив із того, що законність прийняття Міжвідомчою комісією рішення про відключення квартири позивача від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання та затверджений нею акт про відключення квартири від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання не може встановлюватися в межах розгляду цієї справи.
Неспроможним є довід апеляційної скарги про неефективність обраного позивачем способу захисту права, як зобов`язання відповідача припинити здійснення нарахування плати за послуги з ЦО. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала свою позицію стосовно належності та ефективності застосовуваного способу захисту прав, свобод та інтересів позивачів. Наприклад, такі позиції висловлені у постановах від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 10 жовтня 2019 роу № 320/8618/15-ц.
Зокрема, у пунктах 6.6. – 6.7., 6.13. постанови від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 Велика Палата Верховного Суду вказала: «6.6. Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.
6.7. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.
6.13. Крім того, Велика Палата Верховного Суду знов звертає увагу, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19)».
У цій справі позивачка просила суд про застосування кількох способів захисту її прав, а саме: 1) розірвати договір; 2) зобов`язати відповідача припинити нарахування плати.
Таким чином, для забезпечення повного захисту прав позивачки, в межах заявлених позовних вимог, суд застосував кілька способів захисту: припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, що не суперечить закону й забезпечує ефективний захист порушеного права позивачки так, як не зважаючи на відключення нею квартири від системи ЦО та повідомлення про це відповідача, останній продовжує здійснювати нарахування плати за послугу, яка фактично не споживається позивачкою, що підтверджується виданою відповідачем довідкою від 12 травня 2021 року № 155 (с. 31).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі ст. 76-78, 81, 89, 367, 368 ЦПК України, правильно встанови обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду не має підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки рішення суду першої інстанції є обґрунтованим і законним.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, апеляційна скарга СП ТОВ «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2021 року не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Про судові витрати
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судового збору судом апеляційної інстанції немає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Залишити вимоги апеляційної скарги Спільного підприємства – Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2021 року без змін.
  Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 13 жовтня 2021 року.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді С. М. Єгорова

С. І. Мурашко