КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/14186/2021           
справа №759/10339/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2021 року                                                                                                     м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Вербової І.М., Соколової В.В.
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Журибеди О.М. 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-
 
встановив:
 
            В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, та просить ухвалити рішення, яким стягнути з:
-       ПрАТ "Страхова група "ТАС"  18002,24 грн. страхового відшкодування, 4455,80 грн пені та 383,57 грн. 3% річних;
-       ОСОБА_2 21627,78 грн на відшкодування шкоди.
 
            Вимоги обґрунтовує тим, що 15 липня 2017 року в ДТП, що сталася з вини ОСОБА_2 , пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_1 .
 
            На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ "Страхова група "ТАС".
 
            Вартість відновлювального ремонту становить 46844,34 грн, а вартість матеріального збитку - 25216,56 грн.
 
            Позивач вказує, що страховиком заподіювача шкоди 11 травня 2018 року виплачено із затримкою на 42 дні страхове відшкодування в сумі 7214,32 грн, проте не у повному розмірі.
 
            Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути із страховика недоплачену суму страхового відшкодування, пеню відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України, що нараховані з моменту прострочення та по 26 листопада 2018 року.
 
            Із ОСОБА_2 просить стягнути різницю між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди.
 
            Одночасно в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтований) розмір судових витрат, що складається з 704,80 грн судового збору, 6100 грн. витрат на правничу допомогу, 2265 грн витрат оплату проведення експертизи, які просить стягнути з відповідачів. Уточнивши позовні вимоги, також вказав про додатковий судовий збір у розмірі 1700 грн, який просить стягнути солідарно з відповідачів поряд із попередніми витратами. 
 
            За наслідками проведення судової експертизи відповідач ОСОБА_2 згідно поданої заяви просить стягнути 6537,60 грн витрат на її оплату із ОСОБА_3 .
 
            Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 01 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено:
Стягнути з ПрАТ "Страхова група «ТАС» страхове відшкодування в розмірі 2413,84 грн.
Стягнути з ПрАТ "Страхова група «ТАС» судовий збір в розмірі 704,80 грн.
 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
            06 квітня 2021 року ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 6537,60 грн витрат на оплату судової експертизи.
 
            Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6537,60 грн витрат на оплату судової експертизи.
 
            Не погодившись з ухваленим додатковим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить додаткове рішення скасувати та відмовити в його ухваленні. Одночасно просить стягнути 1057,20 грн. судового збору у зв`язку із подачею апеляційної скарги.
 
            Посилається на те, що додаткове рішення ухвалено без виклику учасників справи в судове засідання та копія цього судового рішення йому не надсилалась.
 
            Зазначає, що ОСОБА_2 , подаючи квитанцію про сплату витрат за проведення експертизи, не надіслав її копії іншим учасникам справи у відповідності до частини 9 статті 83 ЦПК України, відтак суд не мав права брати її до уваги.
 
            ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, у якій зазначає, що відомості про оплату експертизи були зазначені в акті здачі-приймання висновку експертизи, що був переданий до суду.
 
            Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.                       
 
 Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню  з огляду на таке.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Частинами 1, 2, пунктом 2 частини 5 статті 265 ЦПК України визначено наступне:
1. Рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.
2. У вступній частині рішення зазначаються:
5. У резолютивній частині рішення зазначаються:
2) розподіл судових витрат;
 
            Окремими положеннями статті 270 ЦПК України визначено:
1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
5. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
 
            З матеріалів справи убачається, що справа розглядалась з викликом учасників справи, разом з тим, отримавши заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції учасників справи не повідомив про її надходження та про час і місце розгляду питання.
 
            Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
 
            З огляду на викладене, оскільки повідомлення учасників справи є обов`язковим, проте такої вимоги судом не дотримано, апеляційний суд дійшов висновку про скасування додаткового рішення.
 
            Разом з тим, процесуальні недоліки, які були допущені судом не є підставою для відмови у задоволенні порушених перед судом вимог, якщо самі по собі такі ґрунтуються на законі.
 
            Перевіряючи підставність заяви про ухвалення додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.
 
            Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 та призначено у справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Витрати з оплати проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 .
 
            На виконання ухвали експертною установою складено відповідний висновок, який передано до суду разом, зокрема, із актом здачі-приймання висновку автотоварознавчої експертизи, у якому експертною установою зазначено про сплату 6537,60 грн.
 
            За наслідками проведення судової експертизи ОСОБА_2 просив стягнути 6537,60 грн витрат на її оплату з ОСОБА_3 , про що подав суду письмову заяву, до якої долучив копію квитанції про оплату експертизи.
 
            Частиною 1, пунктом 2 частини 3 статті 133 ЦПК України визначено наступне:
1. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
 
            Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
 
            Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
 
            Відповідно до частини 9 статті 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
 
            Апеляційний суд враховує, що заява про компенсацію витрат на оплату експертизи подана в судовому засіданні 21 січня 2021 року, у якому також приймав участь представник позивача. Представник позивача ознайомився з матеріалами справи після повернення справи із експертної установи, відповідно обізнаний із актом здачі-приймання, у якому вказано про розмір сплаченої суми на проведення експертизи. Витрати на оплату експертизи були передбачуваними, оскільки експертиза призначена судом і визначено особу, яка має здійснити її оплату.
 
            Передбачений статтею 83 ЦПК України порядок подання доказів розрахований на те, щоб учасники справи були проінформовані про нові докази, що додаються до справи, та мали змогу дослідити їх і висловити з цього приводу свої міркування.
 
            На момент ухвалення основного рішення, окрім поданої квитанції, справа містила достатні докази для прийняття судом рішення про компенсацію відповідачу витрат на проведення експертизи. 
 
            З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 6537,60 грн витрат на оплату судової експертизи.
 
            В частині розподілу судових витрат у зв`язку із поданням апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.
 
            У пункті 22 постанови Пленум вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.
 
            За подання цієї апеляційної скарги через сайт Судової влади Україна (https://court.gov.ua/)  сплачено 1057 грн згідно із квитанцію №11323.
 
            Питання повернення судового збору врегульовано статтею 7 Закону України "Про судовий збір", якою визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи.
 
            З огляду на викладене, відсутні підстави для розподілу судових витрат по сплаті судового збору у зв`язку із розглядом цієї апеляційної скарги.
 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
 
            Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6537,60 грн витрат на оплату судової експертизи.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
 
Повний текст постанови складено 11 листопада 2021 року. 

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         І.М. Вербова

В.В. Соколова