КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
            Справа № 752/6356/21                              Головуючий у 1 інстанції: Слободянюк А.В.
Провадження № 22-ц/824/13562/2021                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01  листопада 2021 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                       Шебуєвої В.А., 
суддів                                Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Омельченка Євгена Володимировича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-Банк», на рішення Голосіївського районного суду  м. Києва від 08 липня 2021 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
в с т а н о в и в:
 
В березні 2021 року Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву, згідно якої, в подальшому йому було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок  зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % річних. При цьому ОСОБА_1 погодив, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ними договір. Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Акцент-Банк» станом на 15 січня 2021 року   ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі в сумі 19 416,87 грн., з яких: 13 389,52 грн. - заборгованість за кредитом; 5977,35 грн. -  заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 50,00 грн.- штраф.  Посилаючись на те, що  ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання,  АТ «Акцент-Банк» просило стягнути з нього вказану заборгованість.
Рішенням Голосіївського районного суду  м. Києва від 08 липня 2021 року позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б\н від 09 вересня 2019 року у розмірі 13 389,52 грн.  та судові витрати у розмірі 1565,39 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник АТ «Акцент-Банк» просить скасувати вказане рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та задовольнити позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що, підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та Правилами і Тарифами банку. Окрім анкети-заяви  до матеріалів справи також було додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі умови кредитування, строки, процентна ставка. Паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відтак, суд дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості по процентам та штрафам. 
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку,  в якій зазначено, що вона  разом з Умовами та правилами і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір  про надання банківських послуг (а.с. 6).
Відповідно до наданого АТ «Акцент-Банк» розрахунку станом на 15 січня 2021 року   ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі в сумі 19 416,87 грн., зяких: 13 389,52 грн. - заборгованість за кредитом; 5977,35 грн. -  заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 50,00 грн.- штраф  (а.с. 5).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Акцент-Банк» та стягнув із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б\н від 09 вересня 2019 року у розмірі 13 389,52 грн.  
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, у анкеті-заяві відповідача не визначена  процентна ставка, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. За висновком суду з відповідача підлягає стягненню лише сума непогашеного тіла кредиту в розмірі 13 389,52 грн., яку він фактично отримав.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Заявляючи позовні вимоги, АТ «Акцент-Банк» посилалося на те, що 09 вересня 2019 року між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
На підтвердження своїх вимог АТ «Акцент-Банк» надало копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, копію паспорта споживчого кредиту, копію витягу Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та розрахунок заборгованості.
Проте, надані поизвачем документи не підтверджують умови кредитування в частині визначення розміру та порядку сплати процентів та штрафів.
Як вбачається з матеріалів справи, підписана ОСОБА_1 анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку не містить умов кредитування.
Наданий АТ «Акцент-Банк»  витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку не містять підпису ОСОБА_1 
АТ «Акцент-Банк» надало суду роздруківку Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». В кінці роздруківки зазначено, що  Паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 74 з номера телефону НОМЕР_1 у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг, дата, ПІБ, підпис.
Разом з тим, зазначене не підтверджує, що вказаний Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» дійсно був підписаний ОСОБА_1 з використанням електронного підпису, та що застосований електронний підпис дійсно належить ОСОБА_1 .
Як було зазначено, Умови та правила надання банківських послуг, на які є посилання у вказаному пункті Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», не були підписані ОСОБА_1 .
З урахуванням викладеного, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» заборгованості по процентам та штрафам.  
Доводи апеляційної скарги представника АТ «Акцент-Банк» не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. 
Ухвалюючи рішення, судом першої інстанції надав оцінку Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», що був наданий позивачем.
В частині стягнення із  ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості по кредиту у розмірі 13 389,52 грн. рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене, а тому колегія суддів не вбачає підстав для перегляду висновків суду першої інстанції в цій частині.
Відтак, апеляційна скарга представника АТ «Акцент-Банк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду  м. Києва від 08 липня 2021 року підлягає залишенню без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Омельченка Євгена Володимировича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-Банк», залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду  м. Києва від 08 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Оніщук М.І.
 
                                                                                Крижанівська Г.В.