П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року
м. Рівне

Справа № 569/8666/17
Провадження № 22-ц/4815/1159/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого    Ковальчук Н.М, 
суддів :        Гордійчук С.О.,    Хилевича С. В.
секретар судового засідання: Ковальчук Л. В.

учасники справи:
заявник - Рівненська міська рада, 
заінтересовані особи - Управління комунальної власності Рівненської міської ради, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року у справі за заявою Рівненської міської ради, заінтересовані особи - Управління комунальної власності Рівненської міської ради, ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, ухвалене у складі судді Тимощука О. Я. о 09:00, повний текст рішення складено 23 квітня 2021 року

В С Т А Н О В И В: 

У червні 2017 року Рівненська міська рада звернулась в суд із заявою, в якій просить визнати спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою та передати її територіальній громаді м. Рівне в особі Рівненської міської ради. Свою заяву міська рада обґрунтувала тим, що після смерті власників квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пройшло більше трьох років, спадкоємці за законом та за заповітом відсутні, тому, у відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, спадщина є відумерлою.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року задоволено заяву Рівненської міської ради, заінтересовані особи - Управління комунальної власності Рівненської міської ради, ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою. Визнано спадщину ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рівне, та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Рівне, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою та передано квартиру Рівненській міській територіальній громаді в особі Рівненської міської ради.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу.  Зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд, ухвалюючи рішення, не виконав вимоги ст. ст. 2, 8, 263 ЦПК України. Суд у своєму рішенні вказав, що заінтересована особа ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся у судове засідання, подавав заяви про відкладення справи слуханням. Ці твердження не відповідають дійсності. Матеріали справи не містять направлення позивачу повістки, що є порушенням ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розгляд справи без участі його та його представника позбавило права бути судом заслуханим. Просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Рівненська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено: квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_2 та її дочці  ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . 

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , що перебувала у спільній сумісній власності. Єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 , була її дочка - ОСОБА_3 , яка була зареєстрована у зазначеній квартирі з 31 квітня 1972 року та проживала разом із спадкодавцем, тобто прийняла спадщину.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.03.2021 року № 63866904 відомості щодо ОСОБА_3 відсутні.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63866802 від 10.03.2021 у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо ОСОБА_2 .

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, враховував, що спадкоємців після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не встановлено, до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися і спадкова справа після їх смерті не заведена, з дня смерті спадкодавців минуло більше року, та, на підставі положень ст. 1277 ЦК України, правомірно задовольнив заяву Рівненської міської ради про визнання спадщини відумерлою.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Статтею 338 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Не заслуговують аргументи апеляційної скарги на увагу і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Так, рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 25.04.2018 року по справі № 566/63/18 в задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , яка померла померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , в квартирі АДРЕСА_2 з травня 2005 року до часу відкриття спадщини  ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили 03.07.2018 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2020 року по справі № 569/13213/18 в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про прийняття спадщини, визнання факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом відмовлено. Рішення набрало законної сили 12 березня 2020 року.
Жодного належного доказу на підтвердження порушення оскаржуваним рішенням своїх прав, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надав.

Вирішуючи заяву, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку, що заява підлягає задоволенню.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні. 

За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2021 року

Головуючий-суддя                                         Ковальчук Н. М.

Судді:                                                                 Гордійчук С. О.

Хилевич С. В.