ПОСТАНОВА
Іменем України

30 листопада 2021 року 

м. Київ
справа №750/3672/17
адміністративне провадження № К/9901/20523/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.06.2017 (суддя Рахманкулова І.П.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2017 (колегія у складі суддів Парінова А.Б., Грибан І.О., Губської О.А.) 
у справі № 750/3672/17 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
третя особа Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області
про зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          11.04.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, в якому просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з часу подання ним заяви про перерахунок - 21.03.2017, виходячи з розміру 54% грошового забезпечення, з якого сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та доплати за безпосередню участь в АТО згідно довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 09.03.2017 №752/124/21/01-2017.
2.          Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.06.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2017, позов задоволено.
3.          02.10.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
4.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.10.2017 відкрито касаційне провадження у справі. 
5.          У зв`язку з припиненням Вищого адміністративного суду України справу було передано для розгляду до Верховного Суду. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 01.09.2015 отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 54 % грошового забезпечення.
7.          При призначенні позивачу пенсії відповідач керувався грошовим атестатом та довідкою УМВС України в Чернігівській області, в якій не були вказані отримані позивачем під час проходження служби суми допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, з яких сплачувалися страхові внески.
8.          21.03.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, надавши оригінал довідки УМВС України в Чернігівській області від 09.03.2017 №752/124/21/01-2017, в якій зазначено про отримання позивачем, серед інших видів грошового забезпечення, також матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та доплати за безпосередню участь в АТО. При цьому в довідці зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
9.          Головне управління ПФ України в Чернігівській області на заяву позивача надіслало відповідь листом від 31.03.2017 за №521/03/К-12, в якій повідомило про відсутність підстав для перерахунку пенсії з посиланням на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та доплата за безпосередню участь в АТО не включаються у грошове забезпечення, адже мають компенсаційний характер.
10.          Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11.          В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та доплата за безпосередню участь в АТО, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, з розміру якого обчислюється пенсія.
12.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність його дій.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, керуючись висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 10.03.2015 по справі № 21-70а15, виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та доплата за безпосередню участь в АТО, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, з розміру якого обчислюється пенсія.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14.          У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами норм матеріального права.
15.          Скаржник зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не носить характер щомісячних, а виплачується лише раз на рік. Ці допомоги не включаються до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оскільки це суперечить вимогам ч.3 ст. 43 Закону № 2262.
16.          Що стосується допомоги за безпосередню участь в АТО, то вона також не носить постійний характер, виплачується лише один раз, тому не може включатися до розміру грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія.
17.          26.10.2017 позивач подав заперечення на касаційну скаргу. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

18.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків. 
19.          Відповідно до ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
20.          Ключовим правовим питанням у справі є урахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та доплати за безпосередню участь в АТО до розміру грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія.
21.          Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
22.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17 відступила від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 (№ 21-70а15) та дійшла висновку, що при обчисленні пенсії на підставі ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Крім того, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.
23.          Щодо винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, то Верховний Суд, зокрема, у постанові від 18.04.2019 у справі № 431/703/17, дійшов висновку, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.
24.          За таких обставин, винагорода за участь в антитерористичній операції не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ. 
25.          Суд не знаходить підстав для відступу від вищезазначених правових висновків у справі, що розглядається.
26.          Враховуючи вищезазначене, помилковими є висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та доплати за безпосередню участь в АТО, виплата яких здійснювалася не щомісячно, оскільки зазначені виплати не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення.
27.          З огляду на вищезазначене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
28.          Відповідно до статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
29.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, а тому перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року у справі № 750/3672/17 скасувати.
Ухвалити нову постанову. 
У задоволенні позову ОСОБА_1  відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.          

Суддя                                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                          О.П. Стародуб