ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" листопада 2021 р.           Справа№ 910/8186/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ткаченка Б.О.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Коротун О.М. 
 
 за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.
представників сторін згідно протоколу судового засідання від 09.11.2021
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги  Фізичної особи - підприємця Пузанова Олега Володимировича
на рішення    Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 (повне рішення складено 09.08.2021)
у справі    № 910/8186/21 (суддя Комарова О.С.)
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «Солі-С»
до    Фізичної особи-підприємця Пузанова Олега Володимировича
про    стягнення заборгованості 285 396,53 грн,
В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Короткий зміст позовних вимог   
          Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛІ-С» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Фізичної особи    -    підприємця Пузанова Олега Володимировича (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 285 396, 53 грн.
          Вимоги позову мотивовані     неналежним виконанням відповідачем умов договору № 9-170721-1 оренди приміщення від 21.07.2017 щодо повного та своєчасного внесення плати за об`єкт оренди, внаслідок чого утворилась спірна заборгованість про стягнення якої, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, просить позивач.
           Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення 
          Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/8186/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Солі-С» до Фізичної особи-підприємця Пузанова Олега Володимировича задоволено; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Пузанова Олега Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Солі-С» 205 603, 45 грн заборгованості, 22 639,34 грн 3 % річних, 57 153, 74 грн інфляційних втрат та 4 208, 95 грн судового збору.
          Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
          Не погодившись з ухваленим рішенням, Фізична особа-підприємець Пузанов Олег Володимирович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/8186/21 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
          Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:
-          суд першої інстанції не встановив підстав нарахування боргу позивачем, яким чином суд першої інстанції прийшов до висновку, що існує саме така сума боргу, без відповідного розрахунку боргу. Позивач представив суду першої інстанції лише рахунку, які не вручалися відповідачу належним чином, крім того, відповідачем здійснювалися оплати, котрі не були не враховані судом першої інстанції, також судом першої не враховано термінів позовної давності;
-          Господарський суд міста Києва при розгляді справи № 910/8186/21 неповністю з`ясував обставини, що мають значення для справи. А саме, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідач не був правильно проінформований про позов, у зв`язку із тим, що адреса реєстрації і проживання відповідача не співпадають;
-          суд першої інстанції не врахував, що на момент повернення приміщення орендодавцю, у зв`язку із достроковим розірванням Договору де встановлено строк припинення оренди з 18.09.2018 року, що підтверджується актом повернення приміщення від орендаря від 17.09.2018 року, зауважень та претензій у сторін не було, оскільки відповідно до гарантійного листа від 10.09.2018 року (який знаходиться у матеріалах справи), відповідачем була підтверджена заборгованість у сумі 344 473 грн 77 коп., але беручи до уваги те, що листом вих. № 17 від 11.09.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛІ-С» (який знаходиться у матеріалах справи) повідомило відповідача, що гарантійний платіж відповідача у сумі 414 853 грн 33 коп., сплачений на виконання п. 3.14 Договору, відповідно до платіжного доручення № 20170347 від 28.07.2017 р. (яке знаходиться у матеріалах справи) буде зарахований у рахунок простроченої заборгованості по орендній платі. Тим самим на момент повернення приміщення орендодавцю, ніякої заборгованості по орендній платі не було, також, позивач зарахував весь гарантійний платіж в рахунок боргу, хоча не мав ніяких підстав для цього, оскільки заборгованість становила лише 344 473 грн 77 коп., а гарантійний платіж 414 853 грн. 33 коп., тобто зобов`язання було виконане у повному обсязі, та ще й крім того позивач мав повернути відповідачу різницю між сумою боргу та сумою гарантованого платежу;
-          позивач не надав суду першої інстанції акти приймання-передачі наданих послуг за весь період дії договору, у відповідності до пункту 3.15 Договору, факт надання Орендодавцем послуг (з оренди приміщення, експлуатаційних послуг, послуги з обслуговування місць для розміщення транспортних засобів, з відшкодування комунальних платежів, інших послуг, передбачених умовами Договору, які Орендодавець надає Орендарю і за які Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю) підтверджується сторонами шляхом підписання актів приймання-передачі наданих послуг.
          Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги 
          У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач вказував про те, що судом першої інстанції обґрунтовано та законно, на підставі повно та всебічно досліджених доказів та встановлених обставин, задоволено позовні вимоги у повному обсязі, і підстави для скасування вказаного рішення в апеляційному порядку - відсутні, а наведені скаржником доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують правильності та законності висновків суду в оскаржуваному рішенні. 
        Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
          Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2021 справу № 910/8186/21  передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді : Майданевич А.Г., Коротун О.М.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Пузанова Олега Володимировича на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/8186/21, розгляд призначено на 19.10.2021. Витребувано матеріали справи № 910/8186/21 у Господарського суду міста Києва.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 розгляд справи відкладено на 09.11.2021.
          У судовому засіданні 09.11.2021 проголошено вступну та резолютивну    частини    постанови.
          Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
          У судовому засіданні 09.11.2021 представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
          У судове засідання 09.11.2021  відповідач не з`явився, повноваженого представника - не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою свого місцезнаходження.  
          Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
          Крім того, суд апеляційної інстанції враховуючи те, що матеріали справи містять достатній обсяг документів, які є необхідними для розгляду справи, учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників спору у судове засідання обов`язковою не визнавалась,  дійшов висновку, що неявка зазначених вище представників учасників спору у судове засідання, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги та справи, у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду справи - відсутні. 
          Крім того, судова колегія, з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися у судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи,  у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи - відсутні. 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
           21.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛІ-С» (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Пузановим Олегом Володимировичем (далі - орендар) було укладено договір № 9-170721-1 оренди приміщення (далі - Договір).
          Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах цього Договору приміщення (квартиру) загальною площею 20,00 (двадцять) кв.м, розташоване на дев`ятому (технічному) поверсі (надалі - «об`єкт оренди» або «орендоване приміщення»), що є складовою частиною будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Нововокзальна, 3 (надалі - «Будівля»).
          Згідно з  п. 1.6 Договору додатково до зобов`язань, передбачених п. 1.1 Договору, орендодавець зобов`язується надавати орендарю експлуатаційні послуги по сервісно-технічному обслуговуванню та підтриманню в працездатному стані загально-будинкових інженерних мереж і обладнання, місць спільного користування будівлі. Перелік експлуатаційних послуг, які орендодавець зобов`язується надавати орендарю, а також точки розмежування загально-будинкових інженерних мереж (обладнання) будівлі та внутрішніх інженерних мереж (обладнання), встановлених безпосередньо на Об`єкті оренди, визначаються у Додатку № 2 до Договору.
          Пунктом 2.1 Договору встановлено, що строк оренди за цим Договором визначається періодом часу строком 24 (двадцять чотири) календарних місяці, починаючи з 21 серпня 2017 року, або до дати дострокового розірвання (припинення) його дії, обумовлених та передбачених законодавством, а також умовами цього Договору.
Відповідно до п. 2.2 Договору орендар зобов`язаний прийняти об`єкт оренди для підготовки його до використання за призначенням (для адаптації об`єкту оренди з метою подальшого використання за цільовим призначенням) до 25 липня 2017 року (включно), що має бути оформлено відповідним актом передання орендованого приміщення, в якому зазначається склад і стан об`єкту оренди, який підписується уповноваженими представниками сторін. Строк оренди починається з 21 серпня 2017 року.
Згідно з п. 2.3. Договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцю об`єкт оренди не пізніше як до 18 год. 00 хв. останнього дня строку оренди. Повернення об`єкту оренди оформлюється актом повернення орендованого приміщення з оренди, в якому зазначається склад і стан об`єкту оренди, який підписується уповноваженими представниками сторін. Об`єкт оренди повинен бути повернутий Орендодавцю у стані, що відповідає його стану на момент передання об`єкту в оренду з урахуванням його нормального фізичного зносу за період оренди.
Відповідно до п. 2.4. Договору Об`єкт оренди вважається належним чином повернений орендодавцю з моменту підписання акту повернення орендованого приміщення з оренди. У момент підписання цього акту орендар передає орендодавцю ключі від об`єкту оренди.
Сторони визначили розмір орендної плати за оренду 1 кв.м. площі об`єкта оренди за один календарний місяць, який становить 388, 92 грн. (триста вісімдесят вісім гривень 92 коп.), що еквівалентно 15,00 доларів США (п`ятнадцять доларів США 00 центів) згідно з офіційним курсом долара США по відношенню до української гривні, встановленим Національним банком України, станом на дату підписання цього Договору. Загальний розмір місячної орендної плати за користування об`єктом оренди визначається як добуток розміру орендної плати за 1 кв.м. площі об`єкта оренди, передбаченого цим пунктом Договору, та загальної площі об`єкту оренди, передбаченої п. 1.1 Договору (п. 3.1. Договору).
Пунктом 3.2. Договору встановили наступний розмір вартості експлуатаційних послуг (передбачених п. 1.6 Договору) за 1 кв.м. площі об`єкта оренди за один календарний місяць - 77,78 грн. (сімдесят сім гривень 78 коп.), що еквівалентно 3,00 доларів США (три долари США 00 центів) згідно з офіційним курсом долара США по відношенню до української гривні, встановленим Національним банком України, станом на дату підписання цього Договору Загальний розмір місячної вартості експлуатаційних послуг визначається як добуток розміру експлуатаційних послуг за 1 кв.м. площі об`єкта оренди, передбаченого цим пунктом Договору, та загальної площі об`єкта оренди, передбаченої п. 1.1 Договору.
Як встановлено в п. 3.4. Договору обов`язок орендаря щомісячно відшкодовувати орендодавцю наступні комунальні платежі:
- фактичні витрати орендодавця на оплату послуг з електропостачання та водопостачання (холодне та гаряче) об`єкту оренди орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю згідно з показниками лічильників, встановлених на об`єкті оренди, на підставі рахунків орендодавця (за тарифами, встановленими безпосередніми постачальниками відповідних послуг) (пп. 3.4.1 Договору);
- фактичні, витрати орендодавця на оплату послуг з газопостачання будівлі орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю пропорційно відношенню площі об`єкту оренди, передбаченої п. 1.1 Договору, до загальної площі приміщень будівлі, що здаються орендодавцем в оренду станом на відповідний момент. Витрати орендодавця на оплату послуг газопостачання будівлі підлягають відшкодуванню орендарем протягом опалювального сезону: з 15 жовтня кожного календарного року по 15 квітня наступного календарного року (межі опалювального сезону можуть змінюватися орендодавцем в залежності від фактичних погодних умов, згідно зі встановленими державними нормами щодо початку та закінчення опалювального сезону) (пп. 3.4.2 Договору);
- фактичні витрати орендодавця на оплату комунальних послуг, спожитих загально-будинковими інженерними мережами (обладнанням) та у місцях загального користування будівлі (електро-,водопостачання та водовідведення тощо), що вираховується як різниця між показниками центральних лічильників відповідних енергоресурсів (комунальних послуг), встановлених у будівлі, та сумарними показниками лічильників, встановлених в приміщеннях будівлі, що здаються орендодавцем в оренду, орендар зобов`язаний компенсувати на підставі рахунків орендодавця, пропорційно відношенню площі об`єкту оренди, передбаченої п. 1.1 Договору, до загальної площі приміщень будівлі, що здаються орендодавцем в оренду станом на відповідний момент (пп. 3.4.3 Договору).
Відповідно до п. 3.8 Договору, орендар зобов`язаний оплачувати орендодавцю орендну плату, плату за експлуатаційні послуги та послуги з обслуговування місць для розміщення транспортних засобів за поточний місяць авансово - до 10 (десятого) числа поточного календарного місяця на підставі виставлених орендодавцем рахунків-фактур.
Згідно з п. 3.9. Договору орендар зобов`язаний відшкодовувати орендодавцю комунальні платежі протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту передачі орендодавцем орендарю відповідних рахунків-фактур.
Відповідно до п. 3.10 Договору належне виставлення рахунків-фактур здійснюється шляхом направлення таких рахунків-фактур орендодавцем орендарю поштою та/або передання орендодавцем особисто під розпис орендарю із здійсненням відповідної позначки про отримання на копії такого (таких) рахунків-фактур. Неотримання орендарем рахунків-фактур на оплату орендної плати та/або плати за експлуатаційні послуги та/або плати за послуги з обслуговування місць для розміщення транспортних засобів не є підставою для затримки оплати орендарем згаданих платежів за Договором.
Згідно з п. 7.1. Договору за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань за цим Договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу.
Сторони в п. 8.1 Договору погодили, що Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до закінчення Строку оренди, вказаного у пункті 2.1 цього Договору.
25.07.2017 сторонами було підписано акт передання орендованого приміщення, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв вищенаведене приміщення.
02.04.2018 сторони уклали Додаткову угоду до Договору, відповідно до якої сторони домовились про внесення з 01 квітня 2018 року наступних змін до Договору:
- збільшено площу орендованого приміщення до 192, 00 кв.м.;
- визначено початок строку оренди приміщення, загальною площею 192 кв.м. з 01 квітня 2018 року;
- у період з 01.04.2018 по 30.09.2018 сторони встановили розмір орендної плати за 1 кв.м. площі в сумі 657, 68 грн. З 01.10.2018 розмір орендної плати становитиме 394, 61 грн;
- у період з 01.04.2018 по 30.09.2018 сторони встановили розмір вартості експлуатаційних послуг для площі 172, 00 кв.м. у сумі 131, 54 грн. З 01.10.2018 розмір вартості експлуатаційних послуг за 1 кв.м. площі становитиме 78, 92 грн.
02.04.2018 сторонами підписано акт передачі приміщення в оренду, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення, загальною площею 192, 00 кв.м.
17.09.2018 року сторонами підписано акт повернення приміщення від орендаря, в якому сторони підтверджують, що відповідно до умов Договору строк оренди припиняється з 18 вересня 2018 року. Зауважень та претензій до приміщення, яке передається на момент складання Акту сторони не мають.
У матеріалах справи наявні копії рахунків за оплату платежів за Договором, для внесення орендної плати, плати за експлуатаційні послуги та на відшкодовування комунальних платежів на загальну суму 980 642, 79 грн за період з 25.07.2017 по 30.09.2018, а саме:
- № 258 від 25.07.2017 на суму 480, 00 грн;
- № 273 від 21.08.2017 на суму 3 974, 47 грн;
- № 300 від 30.08.2017 на суму 2 854, 14 грн;
- № 285 від 01.09.2017 на суму 11 200, 80 грн;
- № 330 від 27.09.2017 на суму 3 884, 16 грн;
- № 308 від 02.10.2017 на суму 11 200, 80 грн;
- № 349 від 27.10.2017 на суму 8 660, 48 грн;
- № 337 від 01.11.2017 на суму 11 200, 80 грн;
- № 367 від 30.11.2017 на суму 7 633, 09 грн;
- № 355 від 01.12.2017 на суму 11 200, 80 грн;
- № 390 від 27.12.2017 на суму 9 183, 02 грн;
- № 376 від 29.12.2017 на суму 11 200, 80 грн;
- № 18 від 30.01.2018 на суму 9 598, 26 грн;
- № 4 від 01.02.2018 на суму 11 200, 80 грн;
- № 34 від 28.02.2018 на суму 9 186, 54 грн;
- № 36 від 01.03.2018 на суму 11 200, 80 грн;
- № 53 від 30.03.2018 на суму 146 946, 64 грн;
- № 57 від 30.03.2018 на суму 7 971, 11 грн;
- № 69 від 26.04.2018 на суму 264, 00 грн;
- № 71 від 27.04.2018 на суму 4 399, 46 грн;
- № 78 від 27.04.2018 на суму 146 946, 64 грн;
- № 98 від 30.05.2018 на суму 146 946, 64 грн;
- № 107 від 31.05.2018 на суму 2 967, 37 грн;
- № 120 від 25.06.2018 на суму 146 946, 64 грн;
- № 129 від 30.06.2018 на суму 4 019, 05 грн;
- № 136 від 24.07.2018 на суму 146 946, 64 грн;
- № 151 від 31.07.2018 на суму 3 496, 32 грн;
- № 158 від 27.08.2018 на суму 78 371, 54 грн;
- № 167 від 27.08.2018 на суму 1 125, 01 грн;
- № 175 від 31.08.2018 на суму 5 357, 26 грн;
- № 196 від 30.09.2018 на суму 4 078, 71 грн.
          Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, з наявних у матеріалах справи платіжних доручень та банківських виписок вбачається, що відповідачем сплачено на користь позивача 775 039, 34 грн. Наведена сума включає також і гарантійний платіж у розмірі 414 853, 33 грн, сплачений позивачем на виконання п. 3.14 Договору, відповідно до платіжного доручення № 20170347 від 28.07.2017. 
          Як вбачається з листа № 17 від 11.09.2018 зазначені кошти було зараховано у рахунок погашення заборгованості з орендної плати, яка виникла за період з квітня по червень 2018 року.
          Таким чином, звертаючись до суду першої інстанції з позовом, позивач звертав увагу на те, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати та інших платежів, передбачених Договором, внаслідок чого за ним обліковується заборгованість у розмірі 205 603, 45 грн.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.
Стосовно посилань відповідача в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідач не був правильно проінформований про позов до нього у зв`язку із тим, що адреса його проживання і реєстрації не співпадають, колегія суддів зазначає наступне.
Так, адресою місцезнаходження Фізичної особи-підприємця (відповідача) згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: Україна, 02068, місто Київ, Вулиця Григоренка, будинок 1/7, квартира 76.
Крім того, в розділі № 10 «Реквізити сторін» Договору оренди приміщення № 9-170721-1 від 21.07.2017 року вказано адресу місцезнаходження: Україна, 02068, місто Київ, Вулиця Григоренка, будинок 1/7, квартира 76. 
Саме на вказану адресу позивачем 20.05.2021 направлялась позовна заява з додатками.
Окрім наведеного, колегією суддів враховується, що направлена позивачем позовна заява з додатками за адресою: Україна, 02068, місто Київ, Вулиця Григоренка, будинок 1/7, квартира 76, була отримана відповідачем 25.05.2021, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідно до номеру поштового відправлення № 0407139640597.
Також, ухвала Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 910/8186/21 від 08.06.2021 була направлена за адресою: Україна, 02068, місто Київ, Вулиця Григоренка, будинок 1/7, квартира 76 та отримана відповідачем 16.06.2021,  що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідно до номеру поштового відправлення № 0205903780194.
Отже, доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі про те, що що відповідач не був правильно проінформований про позов до нього не знайшли свого підтвердження матеріалами даної справи.
Щодо строку позовної давності судова колегія зазначає наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем у апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції не враховано термінів позовної давності.
Статтею 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з частиною 1 статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.
Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Згідно із частиною 2 статті 786 ЦК України перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності по заборгованості, яка виникла по Договору оренди приміщення № 9-170721-1 від 21.07.2017 року.
Стосовно доводів апеляційної скарги, щодо заборгованості, судова колегія зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 526 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Місцевим господарським судом вірно зазначено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором оренди, правове регулювання якого здійснюється за правилами Цивільного кодексу України з урахуванням положень Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Згідно з ч. 3 ст. 283 ГК України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.
Статтею 762 ЦК України та статтею 286 ГК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Як вже зазначалось у даній постанові, сторони підписали акти приймання-передачі приміщення від 25.07.2017 та від 02.04.2018, відповідно до яких орендар прийняв в строкове платне користування приміщення (квартиру) загальною площею 192,00 кв.м, розташоване на дев`ятому (технічному) поверсі, що є складовою частиною будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Нововокзальна, 3.
Місцевим господарським судом, на підставі наявних у матеріалах справи документів вірно встановлено, що позивачем виставлено рахунки за оплату платежів за Договором, для внесення орендної плати, плати за експлуатаційні послуги та на відшкодовування комунальних платежів на загальну суму 980 642, 79 грн за період з 25.07.2017 по 30.09.2018.
При цьому, згідно платіжних доручень наявних у матеріалах справи вбачається, що відповідачем на користь позивача сплачено 775 039, 34 грн, включаючи гарантійний платіж у розмірі 414 853, 33 грн.
Як вже зазначалось у даній постанові, відповідно до листа № 17 від 11.09.2018 зазначені кошти було зараховано у рахунок погашення заборгованості з орендної плати, яка виникла за період з квітня по червень 2018 року.
Отже, як вірно встановлено місцевим господарським судом, заявлений позивачем до стягнення з відповідача борг по внесенню плати за об`єкт оренди за Договором № 9-170721-1 оренди у розмірі 205 603, 45 грн є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Щодо твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що позивач представив до суду першої інстанції лише рахунку, які не вручалися відповідачу належним чином, колегія суддів зазначає наступне.
Сторони в пункті 3.10 Договору погодили, що неотримання орендарем рахунків-фактур на оплату орендної плати та/або плати за експлуатаційні послуги та/або плати за послуги з обслуговування місць для розміщення транспортних засобів не є підставою для затримки оплати орендарем згаданих платежів за Договором.
Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку своєчасного внесення орендної плати та сплати інших платежів, передбачених умовами Договору.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15, від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18.
Щодо 3% річних та інфляційних нарахувань, колегія суддів вказує наступне.
Приписами статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку позивача 3% річних нараховані:
- за період з 11.06.2018 - 15.09.2019, на розмір простроченої заборгованості 25 986,59 грн, кількість днів прострочення 462 в сумі 986,78 грн.;
- за період з 11.07.2018 - 15.09.2019, на розмір простроченої заборгованості 119 618,04 грн, кількість днів прострочення 432 в сумі 4 247,26 грн.;
- за період з 11.07.2018 - 26.09.2019, на розмір простроченої заборгованості 27 328,60 грн, кількість днів прострочення 443 в сумі 995,06 грн.;
- за період з 11.08.2018 - 26.09.2019, на розмір простроченої заборгованості 41 152,35 грн, кількість днів прострочення 412 в сумі 1 393,54 грн.;
- за період з 11.08.2018 - 14.11.2019, на розмір простроченої заборгованості 253,57 грн, кількість днів прострочення 461 в сумі 9,61 грн.;
- за період з 11.08.2018 - 13.05.2021, на розмір простроченої заборгованості 105 540,72 грн, кількість днів прострочення 1007 в сумі 8 726,63 грн.;
- за період з 11.09.2018 - 13.05.2021, на розмір простроченої заборгованості 78 371,54 грн, кількість днів прострочення 976 в сумі 6 280,46 грн.;
Загальна сума 3% річних заявлених до стягнення є 22 639,34 грн.
У частині вимог про стягнення з відповідача 57 153,74 грн. інфляційних втрат, нарахування позивачем здійснено наступним чином:
- за період з 11.06.2018 - 15.09.2019, на розмір простроченої заборгованості 25 986,59 грн у сумі 2 088,83 грн.;
- за період з 11.07.2018 - 15.09.2019, на розмір простроченої заборгованості 119 618,04 грн у сумі 9 615,02 грн.;
- за період з 11.07.2018 - 26.09.2019, на розмір простроченої заборгованості 27 328,60 грн у сумі 2 403,38 грн.;
- за період з 11.08.2018 - 26.09.2019, на розмір простроченої заборгованості 41 152,35 грн у сумі 3 934,70 грн.;
- за період з 11.08.2018 - 14.11.2019, на розмір простроченої заборгованості 253,57 грн у сумі 26,19 грн.;
- за період з 11.08.2018 - 13.05.2021, на розмір простроченої заборгованості 105 540,72 грн у сумі 22 429,85 грн.;
- за період з 11.09.2018 - 13.05.2021, на розмір простроченої заборгованості 78 371,54 грн у сумі 16 655,77 грн.
Загальна сума інфляційних втрат склала 57 153,74 грн.
Колегією суддів перевірено здійснені позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що вони є арифметично вірними, відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства. Відтак, місцевий господарський суд правомірно присудив до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 22 639,34 грн. та 57 153,74  грн. інфляційних втрат.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/8186/21 є законним і обґрунтованим.
Інших доводів та доказів, які б могли бути підставою для скасування судового рішення у даній справі апелянтом не наведено.
Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/8186/21 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Пузанова Олега Володимировича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/8186/21 залишити без змін.
2.          Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу - підприємця Пузанова Олега Володимировича.
3.          Матеріали справи № 910/8186/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
          В зв`язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. у відпустці, повна постанова підписана 29.11.2021.

Головуючий суддя                                                            Б.О. Ткаченко 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                О.М. Коротун