УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

14 грудня 2021 року  
м. Київ
справа №620/5996/21
адміністративне провадження №К/9901/42771/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року
у справі № 620/5996/21
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
22 листопада 2021 року до Верховного Суду звернувся ОСОБА_1 (далі - скаржник, позивач) з касаційною скаргою на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року.
Скаржником у касаційній скарзі подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що оскаржувану постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року ним на день подачі касаційної скарги не отримано. 
Відповідно до частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, а також враховуючи те, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року оприлюднена у Єдиному державному реєстрі 22 листопада 2021 року, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.
Як убачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги стосовно визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Управління), що полягають у відмові щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка становить 28 років 08 місяців 17 днів; зобов`язання Управління призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 06 лютого 2021 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням виплачених коштів. 
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані рішення судів першої та  апеляційної інстанції прийняті без дотримання судом положень статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) та положень Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Порядок № 393) у зв`язку з чим суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом № 2262-XII розмірі, а до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні Законом № 2262-XII не передбачено.
Скаржник у касаційній скарзі звертає увагу на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував вищевказані норми права без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а та від 14 квітня 2021 року у справі №   480/4221/18. Верховний Суд у цих справах прийняв рішення щодо необхідності відступу від раніше викладеного висновку Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 та дійшов висновку про те, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-XII календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
Поміж іншим, ОСОБА_1 також наголосив на винятковому значенні даної справи для нього через відсутність іншого доходу та перебування на його утриманні двох неповнолітніх осіб. 
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року, з метою з`ясування дотримання судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 12 Закону № 2262-XII та Порядку № 393, а також вирішення питання щодо необхідності врахування висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а та від 14 квітня 2021 року у справі №   480/4221/18.
Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 121, 248, 328, 329, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ :
1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити строк на касаційне оскарження у справі № 620/5996/21.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 620/5996/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
3. Витребувати з Чернігівського окружного адміністративного суду справу № 620/5996/21.
4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
5. Встановити для учасників справи строк до 30 грудня 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач                                                                                          Я.О. Берназюк
Судді                                                                                                               Н.В. Коваленко
                                                                                                              С.М. Чиркін