Постанова  
Іменем  України                                        
 
08 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 707/789/20
провадження № 61-10356 св 21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: Білозірська сільська рада Черкаського району Черкаської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Білозірське-Агро», державний реєстратор виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області Калюта Юлія Анатоліївна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області у складі судді Суходольського О. М. від 23 листопада 
2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду у складі колегії суддів: Новікова О. М., Бондаренко С. І., Вініченка Б. Б. від 22 квітня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Білозірське-Агро», державного реєстратора виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області Калюти Ю. А. про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування, визнання недійсним правочину та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 09 вересня 2016 року № 266 він замовив у ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. 
Після перевірки державним кадастровим реєстратором технічної документації та реєстрації земельної ділянки, їй був присвоєний кадастровий номер 7124981000:01:004:0518 і виданий витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 жовтня 2016 року з одночасним проставленням штампа-відмітки кадастровим реєстратором на титульній сторінці технічної документації та на кадастровому плані земельної ділянки. 
31 жовтня 2016 року він звернувся із заявою про затвердження технічної документації до Черкаської районної державної адміністрації, однак останньою було допущено протиправну бездіяльність, яка встановлена постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24 грудня 2019року у справі № 823/1695/16.
На цей часЧеркаська районна адміністрація незаконно передала вказану земельну ділянку в оренду ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я».
Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду                     від 22 січня 2020 у справі №707/2230/18 скасовано попередні судові рішення і було визнано незаконним розпорядження Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 22 листопада 2016року № 356, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, площею 12 га (кадастровий номер12498100:01:004:0518) від 30листопада 2016 року, укладений між Черкаською районною державною адміністрацією Черкаської області та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 33058552 від 21 грудня 2016року, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області Лук`яновою Н. В.
01січня 2019 року набрали чинності зміни достатті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», за якими питання щодо надання земельних ділянок передано до компетенції органів місцевого самоврядування. 
На підставі вказаних законодавчих змін він02 січня 2019року звернувся до Білозірської сільської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою,виготовленої ним та надання йому в оренду земельну ділянку площею 12,00 га, кадастровий номер 7124981000:01:004:0518, яка знаходиться в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019року у справі № 580/194/19 було визнано протиправною бездіяльність щодо неприйняття Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області рішення про затвердження йому документації із землеустрою.
У порядку розгляду його заяви Білозірська сільська радаЧеркаського району Черкаської області відмовила у прийнятті рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки у натурі (на місцевості) площею 12,00 га із передачею йому,          ОСОБА_1 ,нерозподілених (невитребуваних) земельних паїв в оренду терміном на 5 років (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області. Підставою для відмови стало те, що вказана земельна ділянка на підставі рішення Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 23 серпня 2019року № 92-35/VIIвже перебувалав оренді у ТОВ «Білозірське-Агро» терміном на 7 років з правом пролонгації для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
На підставі вищевказаного рішення між Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області і ТОВ «Білозірське-Агро» укладено договір оренди землі, яким товариству передано в оренду земельну ділянку площею 12,00 га з кадастровим номером 712498100:01:004:0518 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області. Рішенням державного реєстратора від 02грудня 2019 рокуза ТОВ «Білозірське-Агро» зареєстровано право оренди зазначеної земельної ділянки.
Позивач уважаввказане рішення Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області незаконним, оскільки порушено його законні права та інтереси, прийняте з порушенням норм законодавства, оскільки надана на затверджена технічна документація із землеустрою ТОВ «Білозірське-Агро» виготовлена ФОП  ОСОБА_2 не відповідала вимогам чинного законодавства України, а саме на титульній сторінці та на кадастровому плані, який є складовою частиною технічної документації ТОВ «Білозірське-Агро», відсутня відмітка кадастрового реєстратора. 
Ураховуючи вищевикладене, з урахуванням уточнених у вересні 2020 року позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд: визнати незаконним рішення Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області 
від 23 серпня 2019 року № 92-35/VII«Про затвердження технічної документації та надання в оренду земельної ділянки ТОВ «Білозірське-Агро»; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 12,0 га з кадастровим номером 712498100:01:004:0518, укладений між Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області та                                   ТОВ «Білозірське-Агро»; зобов`язати ТОВ «Білозірське-Агро» повернути Білозірській сільській раді Черкаського району Черкаської області вказану земельну ділянку; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49965375 від 02 грудня 2019 року, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області Калютою Ю. А.; зобов`язати Білозірську сільську раду Черкаського району Черкаської області прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних паїв в оренду терміном на 5 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0518 (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої та апеляційної інстанцій  
 
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду 
від 22 квітня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав (оскарження рішення суб`єкта владних повноважень про розпорядження земельною ділянкою) не забезпечує їх реального захисту, оскільки прийняте відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, рішення про затвердження технічної документації є ненормативним актом, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власників земельних ділянок. Крім того, усі учасники земельних відносин мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або право користування (оренди) земельної ділянки, а тому не має підстав зважати на пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що виключає наявність порушеного права позивача.
Щодо незаконності оспорюваного рішення з підстав невідповідності закону технічної документації ТОВ «Білозірське-Агро», то суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що відповідно до чинного законодавства на момент її виготовлення наявність відмітки кадастрового реєстратора на титульній сторінці документації, не входить до обов`язкового переліку вимог, які має містити технічна документація. Також суд зазначив, що надання вказаної земельної ділянки без змін її меж та цільового призначення здійснюється без складання документації із землеустрою. 
При цьому, суд апеляційної інстанції послався на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 17 жовтня 2018 року (справа № 380/624/16-ц, провадження № 14-301 цс 18); від 29 вересня 
2020 року (справа № 688/2908/16-ц, провадження № 14-28 цс 20) та у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 707/727/19, провадження № 61-18538 св 19, які є релевантними до цих фактичних обставин та правовідносин. 
Суд апеляційної інстанції, вказав, що оскаржуване рішення Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про надання земельної ділянки в оренду та укладений у подальшому спірний договір оренди відповідають вимогам закону.
Рішення Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про відмову ОСОБА_1 затвердити його технічну документацію в матеріалах справи відсутнє. Однак судами у справі № 580/194/19 встановлено, що Білозірська сільська рада Черкаського району Черкаської області на черговому пленарному засіданні (сесії) не прийняла рішення щодо затвердження або щодо відмови у затвердженні ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, площею 12,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в оренду, терміном на 5 років в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (за межами населеного пункту).
Крім того, суд апеляційної інстанції вказав, що рішення Черкаського адміністративного суду від 20 березня 2019 року у справі № 580/194/19щодо визнання протиправною бездіяльність Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області щодо прийняття рішення про затвердження технічної документації    ОСОБА_1 не може бути підставою для задоволення позову останнього. Вказане рішення лише визнає протиправною бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо розгляду заяви іне зобов`язує беззаперечно затвердити таку документацію.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Черкаського районного суду Черкаської області 
від 23 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду 
від 22 квітня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.
 
Надходження касаційної скарги до Верховного Суду 
 
Ухвалою Верховного Судуу складі судді Касаційного цивільного суду 
від 05 липня 2021 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати до суду відповідні докази, для підтвердження пропуску строку з поважних причин. Зазначено строк виконання ухвали, 
а також попереджено про наслідки її невиконання. 
У наданий судом строк ОСОБА_1 надіслав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі касаційного суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2021 року клопотання 
ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено, поновлено цей строк, відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано з Черкаського районного суду Черкаської області цивільну справу № 707/789/20, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії оскаржуваних судових рішень відмовлено. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів. Роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
У серпні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними, висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи, так як спірні відносини склалися на етапі затвердження технічної документації із землеустрою, тобто завершальної стадії прийняття рішення про затвердження його документації із землеустрою та надання йому в оренду земельної ділянки, а не на стадії отримання дозволу на складання документації із землеустрою. Він звертався до Білозірської сільської ради із заявою від 02 січня 2019 року про затвердження своєї технічної документації із землеустрою, у той час як ТОВ «Білозірське-Агро» звернулося із такою заявою лише 20 серпня 2019 року, тобто набагато пізніше, ніж він, тому він мав правомірні очікування щодо оформлення правовідносин оренди земельної ділянки, оскільки ним було дотримано всю процедуру, яка передує укладенню договору оренди землі, і ця процедура не завершилась внаслідок протиправної бездіяльності Білозірської 
сільської ради, що підтверджується рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/194/19. 
Оскільки, рішенням Білозірськоїсільської ради від 23 серпня 2019 року            № 92-35/711 спірну земельну ділянку передано ТОВ «Білозірське-Агро» з порушенням його права та порядку, встановленого статтею 123 ЗК України, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання незаконним вказаного рішення. При цьому, посилається на аналогічний висновок про застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у подібній справах № 707/958/17 (провадження № 61-10649св18) та у справі № 707/2230/18 (провадження № 61-10975св19).
Також, зазначає, що суди дійшли помилкового висновку про неефективний спосіб судового захисту, так як разом з вимогою про визнання рішення сільської ради про затвердження технічної документації він заявляв також і вимогу про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області та ТОВ «Білозірське-Агро».
Вважає, що судамипомилково не було застосовано положення пункту 
75 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17жовтня 2012 року №1051, який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, в якому містяться вимоги щодо проставлення позначки Державним кадастровим реєстратором на титульному аркуші документації. При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що подана на затвердження технічна документація ТОВ «Білозірське-Агро» мала відповідну відмітку державного кадастрового реєстратора.
На його думку, оскільки витяг про державну кадастрову реєстрацію земельної ділянки з кадастровим № 7124981000:01:004:0518 площею 12 га був поданий ним разом із його документацією із землеустрою до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області 02січня 2019 року, який підтверджував саме цей факт, тому надавав правові підстави сільській раді прийняти рішення про затвердження саме його документації із землеустрою,надання йому в користування земельної ділянки.
Крім того, посилається на постанову Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №707/2230/18, як на преюдиційні обставини, які судами не враховано. 
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 від ТОВ «Білозерське-Агро», в якому зазначається, що доводи касаційної скарги є безпідставними, оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законними й обґрунтованими. Зазначає, що позивач не надав до суду доказів, які б спростували невідповідність технічної документації вимогам законодавства, ним обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Таким чином, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення - без змін. При цьому, посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду 
від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, провадження 
№ 14-28 цс 20 й постанову Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 707/727/19, провадження № 61-18538 св 19, обставини якої є аналогічними даній справі.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації 
від 09 вересня 2016 «Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою» № 266  ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо передачі нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок, паїв загальною площею 12,00 га в оренду терміном на 5 років (до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані у адміністративних межах Білозірської сільської радиЧеркаського району Черкаської області, за межами населеного пункту (а. с. 15, т.1).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -7104321282016 від 19жовтня 2016 рокудержавна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:004:0518 площею 12,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності - державна, що знаходиться на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області проведена 19 жовтня 2016року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевості), 
ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», ОСОБА_4 (а. с. 93, т.1).
З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 
№ НВ-0001742662018 від 02 липня 2018року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 7124981000:01:004:0518 площею 12,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва має форму власності - державну, знаходиться на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, державна реєстрація вказаної земельної ділянки проведена 19жовтня 2016 рокуна підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевості), ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», ОСОБА_4 (а.с. 94, т. 1).
Згідно із заявою від 02 січня 2019року, яку прийнято Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області 02січня 2019 року, 
   ОСОБА_1 просив затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,00 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) в оренду на 5 років (до моменту отримання їх власниками документів на право на право власності на земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (а. с. 17, т. 1).
18червня 2019 рокуТОВ «Білозірське-Агро» звернулосядо Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської областііз клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 12 га для передачі нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) (до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку) розташованої в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (а.с. 40, т. 1).
Відповідно до рішення Білозірської сільської ради від 26 червня 2019року №89-48/VII ТОВ «Білозірське-Агро» було надано дозвіл на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в оренду нерозподілена (не витребувана), земельних ділянок (паїв), площею 12,00 га, кадастровий номер 71249881000:01:004:0518 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, 
за межами населеного пункту (а. с. 41, т. 1).
Рішенням Білозірської сільської ради від 23 серпня 2019року № № 92-35/ VII «Про затвердження технічної документації та надання в оренду земельної ділянки» ТОВ «Білозірське-Агро» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,00 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) в оренду, розроблену ФОП    ОСОБА_2 . Надано 
ТОВ «Білозірське-Агро» вказану земельну ділянку в оренду на 7 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської областіза межами населеного пункту с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області (кадастровий номер земельної ділянки 7124981000:01:004:0518). Земельна ділянка передається до моменту отримання власниками земельних ділянок (паїв) документів, на право власності на земельні ділянки (а.с. 42, т. 1).
Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 
№ 191100172, сформованого 02 грудня 2019 року, за ТОВ «Білозірське-Агро» 
19 листопада 2019року зареєстровано право оренди земельної 
ділянки площею 12,00 га, кадастровий номер 7124981000:01:004:0518 на підставі договору оренди землі б/н від 02 вересня 2019 року строком 
на 7 років, орендодавець - Білозірська сільська рада Черкаського району Черкаської області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 49965375 від 02 грудня 2019року прийняте 
державним реєстратором виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області Калютою Ю.А. 
(а. с. 46 зв. - 47, т. 1).
Крім того, апеляційним судом встановлено, що спірна земельна ділянка на час виникнення спірних правовідносин була сформованою, отже була об`єктом цивільних прав. Державна реєстрація спірної земельної ділянки площею 12 га здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі 
(на місцевості).
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального 
чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржені судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.
Отже договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
Звертаючись до суду з вказаним позовом,    ОСОБА_1 вказав на те, що рішенням Білозірської сільської ради від 23серпня 2019 року№ 92-35/VII «Про затвердження технічної документації та надання в оренду земельної ділянки ТОВ «Білозірське-Агро» та договором оренди земельної ділянки, укладений між Білозірською сільською радою та ТОВ «Білозірське-Агро», порушено його право на отримання в оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому позивач посилався на недодержання сторонами оспорюваного правочину вимог закону та порушення умов і порядку передачі землі в оренду 
ТОВ «Білозірське-Агро».
Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, Земельним Кодексом України, іншими законами України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.
Згідно з частинами 2, 3, 4, 6 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. 
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
За замовленням заінтересованої особи виконавець розробляє проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання земельної ділянки у користування, яким затверджує проєкт землеустрою щодо відведення ділянки.
Передача в оренду земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеного рішення шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
Отже, правовідносини оренди виникають лише в момент укладення договору оренди.
До цього моменту, починаючи з моменту звернення особи до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тривають переддоговірні відносини: сторони ведуть переговори щодо предмета договору, а саме - щодо можливості укладення договору оренди в майбутньому та визначення конкретної земельної ділянки на масиві земель державної або комунальної власності у встановленому законом порядку.
Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не
є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.
До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду 
у постановах: від 17 жовтня 2018 року (справа № 380/624/16-ц, провадження №14-301 цс 18); від 29 вересня 2020 року (справа № 688/2908/16-ц, провадження 14-28 цс 20)
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл здійснити певні дії на землі, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати земельну ділянку, яку особа бажає отримати в оренду в майбутньому.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 530/1856/18.
Колегія суддів погоджується з висновками судівпро те, що у позивача не виникло жодних прав на спірну земельну ділянку. Надання йому згоди на розроблення технічної документації не свідчить про надання цієї земельної ділянки в користування останньому. Прийняте суб`єктом владних повноважень рішення про затвердження технічної документації є ненормативним актом, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання, скасування такого акта не породжує наслідків для власників земельних ділянок.
Оскільки у позивача жодних прав щодо цієї земельної ділянки не виникло, то відповідне рішення Білозірської сільської ради від 23 серпня 2019року
«Про затвердження технічної документації та надання в оренду земельної ділянки» № 92-35/VII ТОВ «Білозірське-Агро» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі з передачею її в оренду не порушує права    ОСОБА_1 .
Аналогічна позиція по подібній справі висловлена у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 707/727/19.
Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку, що надання позивачу згоди на розроблення технічної документації не свідчить про надання цієї земельної ділянки йому в користування.
Непереконливими з цього приводу є посилання позивача на його «правомірні очікування щодо оформлення правовідносин оренди земельної ділянки» від створення технічної документації на цю земельну ділянку. Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 отримав дозвіл на розробку документації із землеустрою від Черкаської районної державної адміністрації розпорядженням 09 вересня 2016 № 266.
У подальшому питання щодо надання земельних ділянок передано до компетенції органів місцевого самоврядування, тобто до Білозірської сільської радиЧеркаського району Черкаської області.
Позивач не звертався до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області за дозволом на розробку документації із землеустрою, тим самим орган місцевого самоврядування був позбавлений можливості на стадії надання дозволу на розробку відповідної документації можливості в подальшому точно визначити предмет оренди, питання доцільності укладення договору оренди з вказаним заявником.
При цьому, згідно з частиною третьою статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» у редакції від 01 січня 2019 року (на час спірних правовідносин у цій справі) нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням.     
Отже, з 01 січня 2019 року повноваження щодо надання в оренду нерозподілених земельних ділянок та невитребуваних часток (паїв) перейшли до органів місцевого самоврядування.      
У зв`язку з викладеним посилання касаційної скарги на преюдиційні обставини, встановлені у постанові Верховного Суду у справі № 707/2230/18 від 22 січня 2020 року, є безпідставними, оскільки в ній йшлося про звернення заявника (позивача у цій справі) ще у 2016 році до районної державної адміністрації про надання дозволу на розробку документації із землеустрою. У цій справі позивач не звертався до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області за дозволом на розробку документації із землеустрою й немає такого рішення ради про відмову,               а по суті просив сільську раду затвердити раніше розроблену у райдержадміністрації технічну документацію. При цьому жодної технічної документації, розробленої за дозволом сільської ради, позивач сільській раді не надав. 
Верховний Суд звертає увагу й на те, що Білозірська сільська рада Черкаського району Черкаської області діяла відповідно до своїх повноважень, визначених частиною третьою статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» у редакції від 01 січня 2019 року, що узгоджується з частиною другою статті 19 Конституції України, і відповідач має обґрунтовані очікування, що його права на набуття майнового права у розумінні 
статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод порушені не будуть, непропорційного втручання держави у мирне володіння майном не відбудеться.   
Крім того, апеляційним судом встановлено, що спірна земельна ділянка на час виникнення спірних правовідносин була сформованою, отже, була об`єктом цивільних прав. Державна реєстрація спірної земельної ділянки площею 12 га здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 19 жовтня 2016 року.
Таким чином, оскаржувані судові рішення у межах доводів касаційної скарги ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, судом під час розгляду справи не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Колегія суддів вважає, що в силу положень частини третьої 
статті 89 ЦПК України судами всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими.
Інші наведені доводи касаційної скарги є аналогічними доводами апеляційної скарги, їм було надано правильну правову оцінку, тому не спростовують висновків судів та не дають підстав вважати, що судами порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права.
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій без змін.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 22 квітня 
2021 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
  Головуючий   Судді:	  Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Б. І. Гулько   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець