ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року	Львів	Справа № 140/2474/20 пров. № А/857/16520/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Курильця А.Р. 
з участю секретаря судового засідання     Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК Шевченка» до заступника начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Літвицького Сергія Ігоровича, відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправними та скасування наказу, припису та постанови за апеляційною скаргою Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року (суддя першої інстанції Дмитрук В.В., м. Луцьк)

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК Шевченка» (далі ТОВ«ЖК Шевченка») звернулося до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до заступника начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Літвицького С.І. (далі Відповідач 1), відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради (далі Відповідач 2) про визнання протиправними та скасування наказу про проведення позапланової перевірки від 02.02.2020 №6, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21.02.2020, постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.02.2020 №28.1-2/63/2020.
Позовні вимоги обґрунтовані допущеними порушеннями вимог чинного законодавства при призначенні та проведенні перевірки, а також невідповідністю висновків перевірки фактичним обставинам справи. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року позовні вимоги було задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано припис першого заступника начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Літвицького С.І. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21.02.2020; постанову начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.02.2020 №28.1-2/63/2020. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради на користь позивача судовий збір в розмірі 13768 гривень 11 копійок.
Із таким судовим рішенням не погодився відділ державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права,  просить його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що за результатами проведеної 11.02.2020 та 17.02.2020 перевірки встановлено що на об`єкті «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення» ТОВ «ЖК Шевченка» проводяться будівельні роботи на земельній ділянці, яка не надана у власність чи користування замовнику, оскільки згідно з інформацією з реєстру речових прав на нерухоме майно 08.08.2018 до реєстру внесено запис про припинення договору оренди земельної ділянки кадастровий № 0710100000:21:029:0029 між замовником будівництва і Луцькою міською радою, в той час як дана земельна білянка була вказана у декларації про початок виконання будівельних робіт ВЛ 083163081805 від 03.11.2016, як така, що використовується для будівництва. Також перевіркою було встановлено, що згідно декларації про початок виконання будівельних робіт будівля декларувалась як дев`ятиповерхова з технічним поверхом та підпіллям, однак фактично на будівництві влаштовано приміщення комерційного призначення на першому поверсі, є вхід до ліфту та під`їзд будинку, що свідчить про те, що це повноцінний поверх. Над цим поверхом, згідно проектної документації, розташовано дев`ять житлових поверхів та технічний поверх, який має доїзд ліфта, висоту, достатню для влаштування житла, окремі приміщення з балконними дверима, що дає підстави вважати його повноцінним житловим поверхом, а будівлю в цілому одинадцятиповерховою. Враховуючи наведені порушення, було правомірно прийнято постанову № 28.1-2/63/2020 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Оскільки від 01.08.2018 договір про оренду земельної ділянки кадастровий № 0710100 000:21:029:0029 був достроково припинений, відомості про припинення речового права внесені до реєстру речових прав на нерухоме майно, то відповідно з 08.08.2020 позивач не мав права на продовження виконання будівельних робіт, отже такі роботи,  є самочинним будівництвом. А тому висновки перевірки є правильними. Також апелянт зазначив, що вважає неправильними висновки суду першої інстанції щодо безпідставності призначення перевірки, так як таку було призначено за зверненням депутата міської ради, який діє в інтересах громади. Отже, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов і тому рішення необхідно скасувати з прийняттям нового – про відмову в задоволенні позовних вимог. 
У судовому засіданні представник апелянта Хаймик В.Ф. підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені. 
Представник позивача у судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Луцької міської ради від 31.08.2016 №12/111 затверджено ТОВ «ЖК Шевченка» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Шевченка, 13 в м.Луцьку площею 1,0449 га, кадастровим номером 0710100000:21:029:0029, для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, надано вказану земельну ділянку на умовах оренди строком на 10 років.
19.09.2016 між Луцькою міською радою та ТОВ «ЖК Шевченка» укладено договір оренди землі земельної ділянки земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м.Луцьк, вул.Шевченка, 13, кадастровий номер 0710100000:21:029:0029, площею 1,0449 - строком на 10 років.
Державну реєстрацію права оренди земельної ділянки проведено 29.09.2016.
07.10.2016 замовнику будівництва - ТОВ «ЖК Шевченка» видано Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (реєстраційний номер 480-13-16 (м)) на об`єкт будівництва з такими основними техніко-економічними показниками: площа забудови 1066,8кв. м, загальні площа (без врахування горища і техпідпілля) 8600,82 кв. м, будівельний об`єм  33736,54 куб. м, кількість поверхів  10.
03.11.2016 зареєстрована Декларація про початок виконання будівельних робіт.
На підставі наказу начальника Відділу ДАБК Луцької міської ради №6 від 03.02.2020 «Про проведення позапланової перевірки» та направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 03.02.2020 Відповідачем 1 проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом містобудування - ТОВ «ЖК Шевченка» - вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Шевченка, 13 в місті Луцьку ».
Підставою для призначення та проведення позапланової перевірки стало депутатське звернення депутата міської ради Соломатіна А.
Відповідно до акту від 21.02.2021 №28.1-2/53/2020 встановлено порушення пп.5 п.3 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» №1817-VIII від 17.01.2017 (далі  Закон №1817-VIII), ч.4 ст.26 та ч.1 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 (далі Закон №3038-VI).
Так, зокрема:
1) на об`єкті виявлено факт будівництва на земельній ділянці, що не надана у власність чи користування замовнику згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.08.2018 до реєстру внесено запис про припинення договору оренди земельної ділянки 0710100000:21:029:0029, яка вказана у декларації про початок виконання будівельних робіт як така, що використовується для будівництва, тобто будівельні роботи на об`єкті з 08.08.2018 виконувались на земельній ділянці, що не була надана замовнику, а відтак, є підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом;
2) згідно з декларацією про початок виконання будівельних робіт будівля декларувалась як дев`ятиповерхова з технічним поверхом та техпідпіллям, однак фактично на будівництві влаштовано приміщення комерційного призначення на першому поверсі, де також розташований вхід до ліфту та під`їзд будинку, відповідно  це повноцінний поверх, а не техпідпілля, над яким розташовано 9 житлових поверхів та технічний поверх, який в свою чергу, має доїзд ліфта, окремі приміщення з балконними дверима, що дає підстави вважати його повноцінним житловим поверхом, а відтак, в цілому будівля є одинадцятиповерховою та такою, що не декларувалась для будівництва.
У зв`язку з виявленими порушеннями Відповідачем 1 складено протокол від 21.02.2020 стосовно ТОВ «ЖК Шевченка» про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та повідомлено про розгляд справи щодо виявленого правопорушення 28.02.2020.
Також Відповідачем 1 винесено припис від 21.02.2020 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідно до якого за порушення пп.5 п.3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1817-VIII, ч.4 ст.26 та ч.1 ст.37 Закону №3038-VI позивачу пред`явлено вимогу припинити виконання будівельних робіт до усунення порушень.
28.02.2020 начальником відділу ДАБК Луцької міської ради за правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесено постанову №28.1-2/63/2020, якою ТОВ «ЖК Шевченка» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 п.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 777740 грн.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови та припису з таких підстав. 
Основними законодавчими актами у національному законодавстві, які врегульовують правовідносини у цій сфері, є Закони України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», від 20.05.1999 №687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закони №3038-VI, №687-XIV відповідно), ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі – Закон № 877-V), а також прийняті на їх виконання підзаконні нормативно-правові акти - Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553).
Згідно з усталеною правовою позицією, неодноразово висловленою як Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №821/1157/16, від 05.02.2019 у справі №2а-10138/12/2670, від 04.02.2019 у справі №807/242/14, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої.
Верховний Суд у постанові від 26.02.2020 у справі №826/7847/17 зазначив, що нормами Закону №3038-VI та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553), з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю. Лише їх дотримання може бути належною підставою для проведення позапланової перевірки та оформлення її результатів, які створюють для суб`єкта містобудування юридичні наслідки. Невиконання органами державного архітектурно-будівельного контролю вимог законодавця щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю призводить до визнання перевірки незаконної та відсутності правових наслідків такої.
Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
В абзаці 6 частини першої ст. 41 Закону № 3038-VI міститься вичерпний перелік підстав для проведення позапланової перевірки, одним з яких є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Аналогічні положення викладені і в п. 7 Порядку №553.
Звернення депутата міської ради Соломатіна А. від 13.01.2020, на підставі якого було призначено позапланову перевірку позивача не є зверненням громадянина у розумінні статей 3, 5 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР), хоча може бути таким за умови відповідності критеріям звернення визначеним у зазначених статтях.
Даний висновок підтверджується змістом ст. 12 Закону України « Про статус депутатів місцевих рад», відповідно до якої депутат місцевої ради розглядає пропозиції, заяви і скарги громадян, які надійшли до нього, вживає заходів до їх своєчасного, обґрунтованого вирішення; вивчає причини, які породжують скарги громадян, і вносить свої пропозиції щодо їх усунення до органів місцевого самоврядування, до місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян; систематично веде прийом громадян.
Депутат місцевої ради може направляти одержані ним пропозиції, заяви і скарги до відповідних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, об`єднань громадян, якщо вирішення питань належить до їх повноважень, які зобов`язані розглянути їх відповідно до закону і про результати повідомити заявника, а також депутата місцевої ради.
Відповідно до частини 1 ст. 13 вказаного Закону депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.
У своєму зверненні начальника Відділу ДАБК від 13.01.2020 депутат Соломатін А. просить перевірити законність будівництва житлового будинку на в місті Луцьку по вул.Шевченка, 13, що здійснює ЖК «Шевченка», та повідомити його у встановлені  законом строки.
При цьому таке звернення не обґрунтоване жодним чином, не містить жодних посилань на порушення норм чинного законодавства України, не є зверненням громадянина чи юридичної особи про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Отже, таке не є зверненням в розумінні зазначених законів як підстава для призначення та проведення позапланової перевірки, оскільки таке не відповідає вимогам ст.ст. 1, 3, 5 Закону України «Про звернення громадян», ст.12, 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», приписам абзацу 6 частини першої ст. 41 Закону № 3038-VI, п. 7 Порядку №553.
Згідно правової позиції Верховного Суду , висловленої у постанові від 03.04.2020 у справі №161/10815/16-а, рішення постійної комісії відповідної міської ради з питань генерального планування, будівництва, архітектури та благоустрою, житлово-комунального господарства, екології, транспорту та енергозбереження, у розумінні приписів Порядку №553, не визнається підставою для проведення позапланової перевірки. Проведення перевірки на підставі вищезгаданого документа є порушенням вимог законодавства при здійсненні такого заходу державного архітектурно-будівельного контролю, а тому, як наслідок, відсутні і правові наслідки такої перевірки.
Оцінка якісних характеристик і змісту звернення, на підставі якого відбувається призначення позапланової перевірки в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, відіграє важливе значення при вирішенні питання правомірності дій та рішень контролюючих органів та їх посадових осіб при призначенні перевірок.
Зокрема, відсутність у зверненні посилань на порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства, які вимагають проведення перевірки, не може вважатись належною і достатньою підставою для здійснення перевірки.
Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР визначено основні терміни, що вживаються в цьому Законі та види звернень, серед яких є і скарга.
Так, скарга – звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Звернення ОСОБА_1 не містить посилань на порушення конкретних прав та інтересів, які потребують захисту, а вимога перевірки законності будівництва не ґрунтується на жодних положеннях законодавства, отже за змістом не відповідає всім ознакам скарги.
Враховуючи викладене , правильним є висновок суду першої інстанції про  відсутність достатніх правових підстав для призначення позапланової перевірки позивача. 
Доводи апелянта про те, що підставою для призначення позапланової перевірки позивача стала також необхідність виконання припису від 30 січня 2020 року, суд відхиляє адже згідно вказаного припису було зобов`язано ТОВ «ЖК Шевченка» допустити працівників відділу державного архітектурно будівельного контролю Луцької міської ради до перевірки з 10 лютого 2020 року по 21 лютого 2020 року і повідомити про виконання припису 21 лютого 2020 року. Отже, саме з цього часу у відповідача виникли б підстави для перевірки виконання  зазначених  вимог . Однак наказ від 3 лютого 2020 року був винесений до закінчення терміну, наданого для виконання припису від 30 січня 2020 року. А так, зазначена підстава не може бути визнана законною.
Таким чином, суд приходить до висновку що наказ начальника Відділу ДАБК про проведення позапланової перевірки від 03.02.2020 №6 є протиправним.
Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав вважати об`єкт самочинним будівництвом, виходячи з наступного.
Так акт перевірки містить інформацію, що будівельні роботи на об`єкті з 08.08.2018 виконувались на земельній ділянці, що не була надана замовнику, оскільки згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.08.2018 до реєстру внесено запис про припинення договору оренди земельної ділянки 0710100000:21:029:0029, яка вказана у декларації про початок виконання будівельних робіт як така, що використовується для будівництва.
При цьому, матеріалами справи підтверджено, що мало місце проведення переговорного процесу між ТОВ «ЖК Шевченка», ТОВ «Промтекссервіс» та Луцькою міською радою про надання згоди на поділ орендованої земельної ділянки, саме результатом якого було укладено додаткову угоду від 01.08.2018 про припинення договору оренди землі від 12.06.2017, на підставі якої Орендар зобов`язався повернути Орендодавцю земельну ділянку по вул.Шевченка, 13, площею 1,0449 га, кадастровий номер 0710100000:21:029:0029. Також було прийнято Луцькою міською радою рішення від 29.05.2019 №57/13 про поділ земельної ділянки комунальної власності по вул. Шевченка, 13 на декілька: площею 1,0449 га, 0,4068 га, 0,0232 га.
Наслідком такого переговорного процесу стало прийняття Луцькою міською радою рішення від 24.02.2021 №7-/36 «Про надання ТОВ «ЖК Шевченка» на умовах оренди земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями по вул.Шевченка, 13 в м.Луцьку», при прийнятті якого враховано Договір оренди землі, укладений між Луцькою міського радою та ТОВ «ЖК Шевченка», ТОВ «Промтекссервіс» від 12.06.2017, додаткову угоду від 01.08.2018 про припинення договору оренди землі від 01.08.2018, рішення Луцької міської ради від 29.05.2019 №57/13 про поділ земельної ділянки комунальної власності, тощо.
Отже, оскільки позивач здійснював будівництво на відведеній для цієї мети орендованій земельній ділянці, яка у подальшому під час здійснення будівельних робіт була тимчасово формально передана міській раді для поділу, а у подальшому знов повернута позивачу, відсутні підстави вважати будівництво самочинним, оскільки відсутні ознаки, встановлені ст.367 ЦК України.
Крім того, суд звертає увагу, що будівництво здійснювалося позивачем за наявності всіх дозвільних документів, що не спростовано відповідачами.
Також апеляційний погоджується з висновками суду першої інстанції щодо непідтвердження будівництва позивачем одинадцятиповерхової будівлі, що не декларувалась.
Так, висновки перевірки, які стосуються технічних характеристик об`єкту будівництва, зроблені виключно в ході візуального обстеження останнього, та окрім фотографування не застосовувалась жодна із методик, наукових чи технічних досліджень в галузі будівництва.
Водночас, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30.04.2021 №861, здійсненої Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено наступне:
Функціональне призначення першого поверху житловий поверх, на якому розташовані житлові приміщення.
У робочій документації на нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Шевченка, 13 над житловими поверхами запроектовано горище.
У результаті візуального обстеження та співставлення з проектною документацією встановлено, що планування горища відповідає проекту.
На горищі відсутні перегородки, немає поділу на квартири, не передбачена газифікація, також відсутні мережі каналізації, водопроводу та вентиляції. Влаштування віконних прорізів на горищі здійснюється відповідно до креслень тому 2.3 «Архітектурно-будівельні рішення вище відмітки 0.000» робочої документації «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з збудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 » розроблених архітектором проекту з метою єдиного архітектурного стилю житлового будинку.
Приміщення горища розташоване над житловими поверхами відноситься до нежитлового.
Відповідно до арк. 4, тому 2.1 генерального плану (Кольорове рішення фасадів) будівництва житлового будинку при проведенні робіт з благоустрою прилеглої території передбачено підняття рівня землі навколо будинку до позначки 183,75м проти існуючого рівня землі 181,43м.
При цьому, поверх житлового будинку після завершення робіт з благоустрою знаходитися нижче нульової позначки (рівень землі) на 2 метри, що унеможливлює розташування житлових приміщень, так як згідно пункту 2.5 ДБН В.2.-15:2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» розміщення житлових приміщень в цокольних, підвальних і підземних поверхах житлових будників не допускається. В цокольному поверсі житлового будинку передбачено  розміщення приміщень громадського призначення, які належать до нежитлових. 
Згідно п. В.9 Додатку В (обов`язковий) «Правила підрахунку площі квартири в житловому будинку, площі приміщень, площі забудови, будівельного об`єму, поверховості житлового будинку та перелік обов`язкових техніко-економічних показників» ДБН В.2.2-15:2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» технічний поверх (горище) при визначенні поверховості житлового будинку не враховується, тому поверховість житлового будинку становить 10 поверхів, з яких 9 житлових.
У цілому виконані будівельні роботи об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з збудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 » відповідають проектній документації на цей об`єкт та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва.
Висновки експерта є обґрунтованими, логічними та узгодженими і не суперечать матеріалам справи.
Отже підстав для неврахування даного висновку судової експертизи немає. 
Висновки відповідача про наявність першого та одинадцятого повноцінних житлових поверхів не підтверджуються належними доказами і спростовуються матеріалами справи. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ЖК Шевченка» про визнання протиправними та скасування припису Відповідача 1 від 21.02.2020 та постанови Відповідача 2 від 28.02.2020 про накладення штрафу.
На підставі викладеного, колегія суддів, вважає, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 09.12.2021.