ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2021 р.           Справа№ 910/7406/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Агрикової  О.В.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Чорногуза М.Г. 
 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм"
на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 (повний текст рішення складено 03.08.2021)
у справі № 910/7406/21 (суддя Котков О.В.)
За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Просат" 
про стягнення грошових коштів, -
В С Т А Н О В И В :
У 2021 році Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Просат" про стягнення грошових коштів у розмірі 203896 грн. 43 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг та компенсації витрат за спожиту обладнанням відповідача електроенергію, відповідно до умов договору № 1195 від 01.12.2016.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2021року позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Просат" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адмініністрації) "Київкінофільм" грошові кошти: заборгованості за договором № 1195 від 01.12.2016 року про надання послуг з розміщення і утримання обладнання - 50 000,00 грн. та судовий збір - 750,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено повністю.
Рішення мотивовано тим, що місцевий господарський суд позбавлений можливості встановити правомірність та обгрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за договором № 1195 від 01.12.2016 року за період з травня 2019 року по вересень 2019 року та за період з лютого 2020 року по серпень 2020 року так як позивачем не надано актів надання послуг та рахунків на оплату за вказаний вище період, в той час, як заборгованість у відповідача виникла, за твердженням позивача, за період з травня 2019 року по березень 2021 року.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Одночасно з апеляційною скаргою скаржник звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що відповідно до договору сторони встановили, що відповідач має сплачувати протягом строку надання послуг фіксовану щомісячну плату та відшкодовувати позивачу суми витрат на енергоресурси, необхідні для забезпечення роботи телекомунікаційного обладнання. Також, апелянт зазначає, що сам договір і узгодження його сторонами п.3.1, 3.2, з врахуванням наступного підписання і утримання обладнання №1195 від 01.12.2016 р. є підтвердженням правомірності нарахування заборгованості та стягнення нарахованої суми.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), витребувано матеріали справи №910/7406/21 з Господарського суду міста Києва.
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що поштове відправлення з ухвалою суду про відкриття апеляційного провадження у справі не було вручене відповідачу та було повернуто з приміткою ПАТ «Укрпошта» «не правильно зазначена (відсутня) адреса».
Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
В п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2020 року у справі № 904/2584/19.
Колегія суддів підкреслює, що згідно з данними сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Просат" є Україна, 03115, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 89-А.
Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 року надсилалась відповідачу на адресу зареєстровану в установленому законом порядку та яка, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вважається достовірною.
08.09.2021 року до Північного апеляційного господарського суду з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/7406/21.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.12.2016 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" (надалі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Просат" (надалі - відповідач, замовник) укладено договір № 1195 від про надання послуг з розміщення і утримання обладнання (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, виконавець надає замовнику послуги зі строкового розміщення і утримання обладнання широкосмугового радіо доступу замовника (об`єкт розміщення) та надає інші послуги, згідно даного договору, а замовник виплачує виконавцеві винагороду за надання таких послуг. Під строковим розміщенням та утриманням обладнання сторони домовились розуміти надання усіх послуг, згідно даного договору, протягом строку його дії. 
Відповідно до п. 1.2. договору місце розміщення обладнання виконавцем знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Гагаріна, 7 будівля кінотеатру «Ленінград».
Пунктом 2.1.1. договору передбачено, що виконавець зобов`язаний розпочати надавати Замовнику передбачені Договором послуги та забезпечити йому можливість надати об`єкт розміщення до безпосереднього розташування з дати підписання Сторонами Акту готовності.
В п. 3.1. договору визначено, що за щомісячне надання виконавцем замовнику обумовлених цим договором послуг з урахуванням відповідних витрат і нарахувань виконавця (без вартості компенсації електроживлення телекомунікаційного обладнання) замовником сплачується щомісячна плата, яка становить 10    000,00 грн. з урахуванням ПДВ.
Згідно з п. 3.3. договору плата за надані послуги сплачується на поточний рахунок виконавця в безготівковій формі щомісячно до 20 числа поточного місяця на повний обсяг обумовлених договором платежів на підставі рахунків виконавця.
Пунктом 3.4. договору передбачено, що виконавець надсилає на адресу замовника в термін до 10 числа поточного місяця оригінали рахунків, акту наданих послуг та податкової накладної за минулий місяць, оформлені згідно чинного законодавства України.
В п. 3.9. зазначено, що сторони домовились протягом строку дії даного Договору, не пізніше останнього числа поточного місяця, підписувати Акти наданих послуг, що мають статус невід`ємних частин даного Договору. Обов`язок з оформлення таких актів лежить на виконавцеві.
Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами акту готовності та діє по 31.10.2019 року включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін, не менше як за один місяць до закінчення терміну його дії, він вважається продовженим на тих самих умовах, які передбачені цим договором (п.п. 8.1., 8.5. договору). 
Матеріали справи містять Акт готовності до Договору про надання послуг з розміщення і утримання обладнання №1195 від 01.12.2016 р. (а.с. 28), яким сторони підтверджують, що Виконавець згідно Договору розташував все обладнання, за адресою: м. Київ, просп.. Гагаріна, 7, будівля кінотеатру «Ленінград».
Крім цього, 18.01.2019 р. сторонами укладена додаткова угода №1 до Договору №1195 про надання послуг з розміщення і утримання обладнання від 01.12.2016 р. (а.с. 27), пунктом 1 якої сторони зменшили на період з 01.01.2019 року по 31.03.2019 року включно суму Договору на 50%. 
Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів надсилання позивачем відповідачеві рахунків.
Також, місцевим господарським судом встановлено, що позивач направляв відповідачу попередження № 060/48-20 від 13.01.2021 року, в якому вимагав сплатити заборгованість за договором № 1195 від 01.12.2016 року та просив вважати цей лист попередженням про розірвання договору з 31.01.2021 року.
Позивач, внаслідок неоплати заборгованості за надані послуги неодноразово звертався до відповідача з претензіями, зокрема, претензія № 1 від 26.09.19 (вих. №060/48-496) (а.с. 33-34), претензія №2 від 31.01.2020 (вих. №060/48-68) (а.с. 37-38). Разом з даною претензією, згідно додатків було направлено копію претензії №1 від 26.09.2019, акти звіряння станом на 31.01.2020, дублікати надання послуг та рахунки на оплату. Та претензія № 3 від 30.03.2021 (вих. №060/48-174) (а.с. 41-42) про сплату заборгованості за договором № 1195 від 01.12.2016 року. Разом з претензією, згідно додатків було направлено акти звіряння станом на 30.03.2021, дублікати актів надання послуг та рахунки на оплату. Вказані претензії відповідачем залишені без відповіді та задоволення.
В наслідок чого, як зазначає позивач, через неоплату отриманих у період з 01.05.2019 року по 30.03.2021 року послуг за договором № 1195 від 01.12.2016 року відповідач, за розрахунками позивача, має заборгованість за договором в розмірі 203    896,43 грн.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.
Колегія суддів зазначає, що предметом договору №1195 від 01.12.2016 року про надання послуг з розміщення і утримання обладнання, укладеного між позивачем та відповідачем є надання виконавцем замовнику послуг зі строкового розміщення і утримання обладнання широкосмугового радіо доступу замовника (об`єкт розміщення) та надання інших послуг, згідно даного договору, за надання яких замовник виплачує виконавцеві винагороду
Як зазначалося раніше, пунктом 3.3. договору передбачено, що плата за надані послуги сплачується на поточний рахунок виконавця в безготівковій формі щомісячно до 20 числа поточного місяця на повний обсяг обумовлених договором платежів на підставі рахунків виконавця, а відповідно до п. 3.4. вказаного договору передбачено, що виконавець (позивач) надсилає на адресу замовника в термін до 10 числа поточного місяця оригінали рахунків, акту наданих послуг та податкової накладної за минулий місяць, оформлені згідно чинного законодавства України.
Позивачем зазначено, що заборгованість відповідача за договором №1195 від 01.12.2016 року виникла за період з 01.05.2019 року по 30.03.2021 року.
В обгрунтування позовних вимог разом з позовною заявою позивачем надано копії актів надання послуг № 1195-09 від 30.09.2020 року (а.с. 48), № 1195-10 від 31.10.2020 року (а.с. 49), № 1195-11 від 30.11.2020 року (а.с. 50), № 1195-12 від 31.12.2020 року (а.с. 51), № 1195-Лн-01 від 31.01.2021 року (а.с. 53) та копії рахунків на оплату №22 від 20.01.2021 р. (а.с. 60), №498 від 30.10.2020 р. (а.с. 61), №427 від 11.09.2020 р. (а.с. 62), №627 від 31.12.2020 р. (а.с. 66), №554 від 18.11.2020 р. (а.с. 67).
Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що з претензією № 2, відповідно до опису вкладення (ф.103), що містить 13-символьний цифровий номер (штрих кодовий ідентифікатор) поштового відправлення 0101909330107 відповідачу було направлено рахунок на оплату № 612,  № 613 від 10.10.2019 року, № 691, № 692 від 12.11.2019 року, № 749, № 750 від 09.12.2019 року,  № 29, № 30 від 13.01.2020 року, акти надання послуг № 1195-10 від 31.10.2019 року, № 1195-11 від 30.11.2019 року, № 1195-12 від 31.12.2019 року, № 1195-Лен-01 від 31.01.2020 року та копія претензії №1 від 26.09.2019.
Колегія суддів, не погоджується з твердженням місцевого господарського суду, що відсутність вказаних вище актів надання послуг та рахунків на оплату, надсилання яких на адресу замовника в термін до 10 числа поточного місяця, як передбачено пунктом 3.4. договору, позбавляють можливості встановити правомірність та обгрунтованість заявлених позовних вимог за період з травня 2019 року по серпень 2020 року оскільки, відповідач не заперечує факт отримання встановлених договором послуг.
При цьому, проаналізувавши умови договору колегія суддів вважає, що сторони встановили, що за передання позивачем відповідачеві телекомунікаційного обладнання останній сплачує позивачеві щомісячну плату у розмірі 10  000 грн. (п. 1.2., п. 2.1.1, п. 3.1. Договору). Сторони встановили, що оплата наданих послуг здійснюється щомісячно на підставі виставлених рахунків. Відсутність таких рахунків стала підставою для часткової відмови судом першої інстанції. Однак, колегія суддів вважає, що неподання позивачем рахунків не звільняє відповідача від виконання зобов`язань, оскільки це не є за своєю правовою природою відкладальною умовою (ст. 212 Цивільного кодексу України) та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України. За своєю природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. На це звернув увагу Верховний суд в постанові від 21.01.2020 року у справі №915/641/19.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що не підписання відповідачем надісланих та не отриманих останнім актів наданих послуг не є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язання з оплати послуг (п. 3.1. Договору), виконання/надання яких, їх обсяг та якість ним не заперечувались. Доказів звернення відповідача до позивача з претензією щодо якості та взагалі не наданих послуг або повернення обладнання відповідачем позивачеві матеріали справи не містять. Згідно з п. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З огляду на викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що пунктом 3.1. сторонами погоджено щомісячну плату за надання послуг у розмірі 10  000 грн., а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки № 1195 від 01.12.2016 року за період з 01.05.2019 року по 30.03.2021 року у розмірі 203  896 грн. 43 коп.
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 року у справі № 910/7406/21 підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.
Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що розгляд апеляційної скарги з порушенням строку, визначеного ч.1 ст. 273 ГПК України, зумовлений перебування судді Агрикової О.В. на лікарняному з 26.10.2021 року.
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.    Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адмініністрації) "Київкінофільм" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/7406/21 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2020 у справі №910/3041/18 скасувати та викласти резолютивну частину в наступній редакції:
« 1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Просат" (ідентифікаційний код 33689783, адреса: 03115, м. Київ, проспект Перемоги, 89, літера А) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адмініністрації) "Київкінофільм" (ідентифікаційний код 35531906, адреса: 01004, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 3) грошові кошти: заборгованості за договором № 1195 від 01.12.2016 року про надання послуг з розміщення і утримання обладнання - 203 896 грн. (двісті три тисячі вісімсот дев`яносто шість) грн. 00 коп. та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 058 (три тисячі п`ятдесят всім) грн. 44 коп.»
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Просат" (ідентифікаційний код 33689783, адреса: 03115, м. Київ, проспект Перемоги, 89, літера А) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адмініністрації) "Київкінофільм" (ідентифікаційний код 35531906, адреса: 01004, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 3) 4 587 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят сім) грн. 66 коп. судового збору за полання апеляційної скарги.
4. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.
5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7406/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Агрикова 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                М.Г. Чорногуз