ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 листопада 2021 року           справа №200/3859/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Блохіна А.А., Гайдара А.В., 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі  № 200/3859/21 (головуючий І інстанції Бєломєстнов О.Ю. ) за позовом   ОСОБА_1  до  Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії ,-  

                                                       УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо відмови в перерахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1  з урахуванням базового місяця для обчислення індексації січня 2008 протиправною;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України перерахувати та виплатити ОСОБА_1  суму індексації грошового забезпечення за період 03.08.2015 по 08.08.2017, з урахуванням базового місяця для обчислення індексації січня 2008 та з 05.05.2016, 10.04.2016, 01.06.2016;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1   компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми індексації (індексу інфляції) з серпня 2020 року по момент винесення рішення суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 03.08.2015 року по 08.08.2017 року позивач перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на підставі контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Позивач має статус учасника бойових дій. Відповідно до витягу з наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.08.2017 року № 181 його було виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. 31.07.2020 року він звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату йому індексації грошового забезпечення, яка не була нарахована та виплачена в період з 03.08.2015 року по 08.08.2017 року. 07.08.2020 року позивач отримав письмову відповідь, в якій відповідач фактично відмовив йому у виплаті індексації грошового забезпечення. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/7761/20-а від 28.09.2020 року його адміністративний позов до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 03 серпня 2015 року по 08 серпня 2017 року.
На виконання вказаного рішення суду позивачу була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у сумі 3723,59 грн., незважаючи на те, що відповідачем йому надано розрахунок індексації за спірний період в сумі 67699,37 грн. 26.11.2020 року позивачем звернувся з заявою до відповідача щодо надання роз`яснень щодо виплаченої суми індексації грошового забезпечення. Згідно відповіді  військової частини НОМЕР_1 , базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення є серпень 2015 року, який настав з дня вступу на службу згідно вказівок Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Вважає, що такі дії відповідача стосовно застосування серпня 2015 року замість січня 2008 року базовим місяцем є неправомірними.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року позов задоволено. 
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку індексації грошового забезпечення за період з 03.08.2015 року по 08.08.2017 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 03.08.2015 року по 08.08.2017 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року, з відрахуванням раніше виплаченої суми індексації.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 03.08.2015 року по день фактичної виплати індексації.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Посада, яку обіймав позивач (стрілець взводу оборони та охорони роти оборони та охорони) була введена до штату військової частини НОМЕР_1 тільки у червні 2014 року. Тобто до червня 2014 року не існувало взагалі взводу роти охорони та оборони та відповідно і жодних посад в ньому, з окладами та іншими виплатами по посадам.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 04.07.2017 року №220/5140 виплата сум індексації грошового забезпечення має здійснюватися у межах фінансових ресурсів бюджету на відповідний рік, передбачений на ці цілі. 
Військова частина НОМЕР_1 повністю фінансується з Державного бюджету України, джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та проведення індексації грошових доходів населення є виключно Державний бюджет України. 
Враховуючи положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», встановлення місяця підвищення (базового місяця) належить до повноважень відповідача. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, не надаючи при цьому оцінку рішенню суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог. 
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 є громадянином України та учасником бойових дій, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 від 10.05.2013 року та посвідченням серії НОМЕР_3 від 14.04.2016 року.
03.08.2015 року позивач уклав з Міністерством оборони України контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Згідно витягу з наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 № 181 від 08.08.2017 року молодшого сержанта ОСОБА_1 з 08.08.2017 року виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/7761/20-а від 28.09.2020 року, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 03 серпня 2015 року по 08 серпня 2017 року. 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 03 серпня 2015 року по 08 серпня 2017 року.
Згідно довідки відповідача за № 953 від 16.04.2021 року, індексація за період з 03.08.2015 року по 08.08.2017 року в сумі 3723,59 грн. нарахована та виплачена ОСОБА_1 в повному обсязі.
Згідно наданого відповідачем розрахунку індексації за період з 03.08.2015 року по 08.08.2017 року ОСОБА_1 , базовим місяцем для нарахування індексації був визначений серпень 2015 року.
Вважаючи протиправною виплату відповідачем індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 08.08.2017 року на виконання рішення суду, із застосуванням серпня 2015 року як базового місяця для цього, замість січня 2008 року, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених законних прав.
Правомірність дій відповідача щодо невиплати індексації у належному (на думку позивача) розмірі та встановленням певних базових місяців для її обрахунку є спірним питанням даної справи.
Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем протиправно не виплачувалась у повному обсязі позивачу індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 08.08.2017 року з застосуванням базового місяця січень 2008 року.
Оцінка суду. 
Згідно статті19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
За приписами ч.ч. 1-4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Преамбулою Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XIIвстановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
З урахуванням відсутності окремого закону щодо індексації грошового забезпечення військовослужбовців, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідно до положеньст.1 цього Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно положеньст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Частиною 2 вказаної статті визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/7761/20-а від 28.09.2020 року, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме:
-визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 03 серпня 2015 року по 08 серпня 2017 року;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 03 серпня 2015 року по 08 серпня 2017 року.
Зазначене рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.
За правилами ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/7761/20-а від 28.09.2020 року військовою частиною НОМЕР_1 нарахована та виплачена позивачу індексація грошового забезпечення за період з 03.08.2015 року по 08.08.2017 року в сумі 3723,59 грн.
При цьому, базовий місяць для нарахування індексації був визначений серпень 2015 року.
Щодо визначення базових місяців для нарахування індексації грошового забезпечення. 
Положеннями ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Згідно ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України 17.07.2003 року прийнято Постанову «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» № 1078 (надалі - Порядок).
Згідно з п.4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
У п.1-1 Порядку визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідно до п.5 Порядку у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Тобто саме він є базовим для обчислення індексу споживчих цін.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. При цьому, у разі підвищення посадових окладів у місяці, в якому право на індексацію ще не виникло, такий місяць є базовим.
З 01.12.2015 року згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 526 від 13.06.2012 року в редакції Постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015 року Порядок доповнено пунктом 10-2.
Відповідно до нього для новоприйнятих працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Зазначене спростовує твердження апелянта про індивідуальне обрахування індексу споживчих цін для кожного військовослужбовця та визначення базовим місяцем для цього місяця прийняття останнього на службу. Базовим є місяць, у якому мало місце підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник, що прямо зазначено у нормативно-правовому акті уповноваженого на його розроблення органу - КМ України.
Крім того, згідно з п.14 Порядку роз`яснення щодо його застосування надає Мінсоцполітики.
Мінсоцполітики в листі від 28.04.2016 року № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає в наступному: "Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Враховуючи викладене та наведені у листі дані, для працівника, який працює з лютого 2014 року, обчислення індексу споживчих цін має здійснюватись з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулося у квітні 2012 року, то для визначення суми індексації такому працівнику з грудня 2015 року має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з травня 2012 року".
Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів постановлено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01.01.2008 року та діяла на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено в тому числі схему посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.
Тобто базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця в даному випадку за період з 03.08.2015 року по 08.08.2017 року є січень 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008 року та якою було підвищено посадові оклади військовослужбовцям.
З розрахунку відповідача вбачається, що на виконання рішення суду індексація грошового забезпечення за період з 03.08.2015 року по 08.08.2017 року була виплачена позивачу за базовим місяцем серпень 2015 року у сумі 3723,59 грн. 
З урахуванням наведеного суд першої інстанції зробив правильний  висновок, що відповідачем здійснено протиправні дії щодо відмови позивачу в перерахунку індексації грошового забезпечення за період з 03.08.2015 року по 08.08.2017 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.
При цьому, є безпідставними доводи апелянта, що суд першої інстанції, визначаючи базовий місяць, втрутився в дискреційні повноваження відповідача, оскільки визначення базового місяця не є дискреційними повноваженнями відповідача, коли він зазначає, що при розрахунку повинен застосовуватися базовий місяць серпень 2015 року, тобто заперечує підстави застосування при розрахунку базового місяця січень 2008 року.
Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Суд не приймає доводів апелянта про відсутність бюджетних асигнувань на виплату індексації, та зауважує, що Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зазначав, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення в цій частині є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктами 3,8, частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі  № 200/3859/21 – залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі  № 200/3859/21 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 29 листопада 2021 року, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст.328 КАС України.
Повне судове рішення складено 29 листопада 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                   І.Д. Компанієць

Судді                                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                                    А.В. Гайдар