ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8362/21 Справа № 204/3844/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів         -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс",
на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2021 року,
по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", третя особа – Державний реєстратор комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Надія Миколаївна про витребування майна з чужого володіння, -

ВСТАНОВИЛА:
В червні 2020 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", третя особа – Державний реєстратор комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Надія Миколаївна про витребування майна з чужого володіння.
Ухвалою Красногвардійськогорайонного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1515580112101.
Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (ідентифікаційний код юридичної особи 38004195) вчиняти будь-які правочини, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1515580112101.
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія "Вектор Плюс» просить ухвалу Красногвардійськогорайонного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2021 року у цивільній справ №204/3844/21 скасувати , постановити нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2021 року ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" залишити без задоволення, аухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2021 року у справі №204/3844/21 залишити без змін. Відзиви від інших учасників справи до суду не надходилли.
У відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на відзив ОСОБА_1 просило їх апеляційну скаргу на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2021 року задовольнити.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 27 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», третя особа Державний реєстратор комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Н.М., із вимогою про витребування майна з чужого володіння та зобов`язання вчинити дії.
14 червня 2021 року представником позивачки ОСОБА_1 – адвокатом Спариш М.Г., до суду подано заяву про забезпечення позову.
В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що між сторонами виник спір з приводу предмету позову та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. З цих підстав заявниця просила накласти арешт на спірну квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1515580112101 та заборонити ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (ідентифікаційний код юридичної особи 38004195) вчиняти будь-які правочини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням даної квартири. На підтвердження зазначеного заявницею надано суду інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна – квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.
Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч.1 п.1-10 , ч.2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 11) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути ускладнено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Судом першої інстанції встановлено, що предметом позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", третя особа – Державний реєстратор комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Надія Миколаївна про витребування майна з чужого володіння, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що між сторонами виник спір, невжиття такого заходу забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, за захистом якого позивач і звернулася до суду.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що накладенням арешту на квартиру (яка є предметом спору в даній справі) та забороною вчиняти правочини, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням квартирою АДРЕСА_1 порушуються законні права ті інтереси власника вказаної квартири ТОВ “ФК“Вектор плюс”, колегія суддів ставиться критично, оскільки апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів у відповідності до ст.81 ЦПК України.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданим ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення в оскарженій частині – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду – без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" - залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова