Справа № 299/1867/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        15 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідачки Готри Т. Ю.,
суддів Собослоя Г. Г., Мацунича М. В.,
з участю секретарки судового засідання Терпай С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Юски Наталії Миколаївни, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання права власності на житловий будинок, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 серпня 2021 року, постановлену суддею Бак М.Д.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Юски Н.М., про визнання недійсним договору купівлі-продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання права власності на житловий будинок, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити дії.

15 квітня 2021 року ухвалою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області Рішко Г.І., зокрема відкрито провадження у цивільній справі за цим позовом ОСОБА_1 та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.05.2021, зокрема закрито підготовче засідання у даній справі та призначено її до судового розгляду.

У зв`язку зі звільненням головуючої у справі судді ОСОБА_4 з посади судді зазначеного суду через подання нею заяви про відставку (рішення Вищої ради правосуддя № 1743/0/15 від 03.08.2021) та відрахування її зі штату Виноградівського районного суду Закарпатської області (наказ голови суду від 09.08.2021 № 248/21 /05.01-03/), 10.08.2021 відбувся повторний автоматизований розподіл цієї справи між суддями. 

16 серпня 2021 року ухвалою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області Бак М.Д. указаний позов ОСОБА_1 залишено без руху з підстав не сплати позивачкою судового збору в розмірі 1 816 грн за ще дві із трьох заявлених нею позовних вимог немайнового характеру, з одночасним установленням їй п`ятиденного строку для усунення недоліку позовної заяви з дня вручення копії ухвали. 

27 серпня 2021 року ухвалою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області Бак М.Д. цей позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді про залишення позову без розгляду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Нечаєв В.В., подала на неї апеляційну скаргу внаслідок порушення суддею норм матеріального і процесуального права.
Скарга обґрунтована тим, що позивачка в установлений судом строк усунула недоліки позовної заяви, оскільки сплатила 1 861 грн судового збору і на підтвердження цього додала до матеріалів справи паперову копію електронного документа – квитанцію про сплату № 50223 від 18.08.2021, виданої АТ «Ощадбанк». 
Стверджувала, що місцевий суд повинен був перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, як це регламентовано у ст. 9 Закону України «Про судовий збір».
Також зазначала, що сплата судового збору онлайн на сторінці електронного кабінету клієнта банку відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а тому надана нею квитанція про сплату судового збору з офіційного вебсайту «Судова влада України» є підтвердження його сплати.
До того ж суд першої інстанції помилково вказав на необхідність доплати судового збору за ще дві позовні вимоги немайнового характеру, замість однієї, оскільки в даному випадку вимога про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності нерозривно пов`язана з вимогою і про його зобов`язання вчинити певні дії, що є фактично однією вимогою. 
Посилаючись на наведені обставини просила оскаржену ухвалу від 27.08.2021 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Водночас від представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Нечаєва В.В. 01.11.2021 на електронну пошту Закарпатського апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій одночасно просив апеляційну скаргу задовольнити та приєднати до матеріалів справи довідку суду про зарахування судового збору до бюджету. З огляду на це неявка учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. 

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ухвалою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області Бак М.Д. від 16.08.2021 позов ОСОБА_1 залишено без руху з підстав не сплати позивачкою судового збору в розмірі 1 816 грн за ще дві із трьох заявлених нею позовних вимог немайнового характеру, з одночасним наданням їй п`ятиденного строку для усунення недоліку позовної заяви з дня вручення копії ухвали (а.с.96-97). 

18 серпня 2021 року до суду першої інстанції надійшла заява позивачки про усунення недоліків позовної заяви, тобто виконання нею зазначеної вище ухвали судді про залишення її позову без руху, до якої долучено примірник квитанції № 50223 від 18.08.2021 про сплату через портал http://court.gov.uа/, що є офіційним сайтом «Судова влада України», судового збору в розмрі 1 816 гривень (а.с.101-103). 

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що позивачка, хоч і в установлений судом строк подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви з приводу доплати судового збору, однак надала недопустимий доказ, а саме не посвідчену в паперовій формі копію електронного документа - квитанції про сплату судового збору в розмірі 1 816 грн за № 502223 від 18.08.2021.

Проте колегія суддів із такими висновками місцевого суду погодитися не може, оскільки таких суд дійшов із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

01.09.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, яким з урахуванням змін, із-поміж іншого, вилучено норму щодо обов`язкової сплати судового збору виключно через установи банків або відділення зв`язку, що дозволяє платнику судового збору використовувати більш зручний для нього спосіб сплати судового збору, у тому числі через онлайн-системи, банкомати для приймання платежів, Інтернет-банкінг тощо.

Відтак сплата судового збору онлайн у кабінеті клієнта банку відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а квитанція, що надходить на електронну адресу як підтвердження сплати судового збору, є єдиним можливим документом на підтвердження оплати судового збору онлайн та має доказову силу на виконання його вимог.

Аналогічна правова позиція висловлена й у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 (справа № 522/21326/16-ц), висновки якої щодо застосування відповідних норм права, апеляційний суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. 
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, які додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містять відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а тому суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені законом, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Отже, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд, чого і не було зроблено місцевим судом у цій справі. При цьому неподання стороною засвідченої паперової копії електронного документа про його сплату не може бути підставою для залишення позовної заяви без розгляду як такої, що не відповідає встановленим вимогам закону.

Водночас представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Нечаєвим В.В. надано суду апеляційної інстанції лист Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31.08.2021 з якого слідує, що грошові кошти в розмірі 1 816 грн, які були сплачені позивачкою ОСОБА_1 у цій справі 18.08.2021, були зараховані наступного ж дня, тобто 19.08.2021, на рахунок суду шляхом автопоєднанння з підтвердженням з казначейства. 

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 800/473/17, викладену у постанові від 28.02.2018 щодо відсутності обов`язку заявника надавати суду оригінал документа про сплату судового збору, оскільки суд самостійно повинен виявляти зарахування відповідної суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету, колегія суддів уважає, що оскаржена ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги. 

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного встановлення місцевим судом позивачці ОСОБА_1 необхідності доплати судового збору саме за дві позовні вимоги немайнового характеру, замість однієї, оскільки: - про таку вказівку вона не заперечувала при поданні до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви; - доплатила судовий збір саме за дві позовні вимоги немайнового характеру; - в апеляційній скарзі з вимогами про неправомірність установлення їй судом першої інстанції необхідності доплати судового збору як за дві вимоги немайнового характеру не зверталась і питання про повернення безпідставно доплаченого нею судового збору за одну немайнову вимогу в розмірі 906 грн не порушувала.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За наведених вище обставин, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала суду першої інстанції - скасуванню з одночасним направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 серпня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2021 року.

Суддя-доповідачка 

Судді